15 



**** Foten stor, i början mer eller mindre klubblik, 

 nätådrig. 



15. B. appendiculatus Schaeff., t. 130. 



Hatten vanl. först brun, sedan tegelfärgad; foten bukig^ 

 rotlikt förlängd, citrongul, rödprickig. 

 Skogstrakt., r. Skand. 



Hatten kompakt, först dynlik, sedan plattad, vanl. filtluden, 



inuti blek; foten kort och tjock, i toppen n. nätådrig; piplagret 



fastväxt; piporna korta, smala, kantiga, gula. — Boletus radican» 

 EosTK., t. 26. 



16. B. umbrinus Pers.? 

 Hatten umbrabrun; foten nätådrig, sotbrun; piporna 



långsträckta, gula. 



Skog., m. r. Skand. (Småland). 



Hatten först dynlik, sedan flat, mjuk, finluden; foten nedåt af- 



smalnande, vid basen n. utsvälld och gulaktig, glatt, 2 — 3 cm. hög; 



piplagret fastväxt, enl. Persoon kring foten intryckt och gröngult; 

 piporna smala, n. trinda. 



17. B. calopus Fr. Sv. Sv., t. 69. — Skön Kosopp. 

 Hatten beklädd af ett fint ludd, mörkt olivfärgad; fo- 

 ten karmosinröd. 



Skog., m. r. 8—10. Ryssl. (Lill-Ryssl., Cernigow); Skand. 

 (Södra Sverge, Södermanland). 



Hatten n. köttig, dynlik, vanl. bugtbräddad, torr 6 — 9 cm. 

 bred; foten tjock, upptill afsmalnande, mot basen stundom öfver- 

 gående till gul färg, nätådrig, 9 — 15 cm. hög; piplagret fastväxt; pi- 

 porna teml. långa, smala, med vinklig, ljusgul mynning; köttet blekt^ 

 n. blånande. 



18. B. olivaceus Schaeff,, t. 105. 



Hatten brun, stötande i olivgrönt, med i början inböjd 

 kant; foten röd, i toppen gulaktig. 

 Blandskog., r. Skand. 



