19 



Hatten tigrerad, gulblå, med dragning i sotbrunt, äldre 

 gulaktig; piplagret långt nedlöpande; piporna gröngula. 

 Löfskog., på fukt. st., m. r. Skand. 



Hatten först kullrig, sedan plattad, silkesluden, slutl. glatt; foten 

 jemntjock, slät, brunaktigt gnl; piporna m. korta, sammanväxta med 

 hymenoforet, i mynningen fåreformiga. — Boletus Bull. 



* alneti Fr. 



Hatten ljust eller blekt rödaktigt gul; foten snöhvit. 



Älskog., m. r. Skand. (Vestergöthland). 



Hatten först kullrig, sedan plattad, stundom brnnfläckig, ända 

 till 12 cm. bred; foten glatt; piporna guldgula. 



** labyrinthicus Fe. 



Hatten mörkt kaffebrun; foten blekaktig, smutsgul eller 

 blekgrå; pipornas mynningar labyrinthformiga. 



Sjöstrand., m. r. 8. Fini. (Mustiala); Skand. (Vård- 

 sätra). 



Hatten kullrig, trubbig eller med hvälfd disk, .3 — 6 cm. bred; 

 foten glatt, slät, innuti snart mörkt rödbrunaktig, 2 — 4 cm. hög, 

 1,5 — 2 cm. tjock; piplagret nedlöpande eller fastväxt; piporna m. korta, 

 gula; sporerna bredt elliptiska, 5 — 6 mmm. långa, 3 — 4 mmm. tjocka. 



3: G. sistotrema Fr. Kostk., t. 11. 



Hatten å ömse sidor plattad, mörkt rödbrun; piporna 

 i mynningen blekt brandgula, ringlikt veckade. 



Skog., Cpå torra st. bland Vacciniumarter, m. r. Fini. 

 (Åbo); Skand. (Femsjö). 



Hatten tunn, torr, äldre glatt, 5 — 9 cm. bred; foten jemntjock, 

 smal, slät, blekt rödbrun, stundom gulaktig, 6 — 12 cm. hög; piplag- 

 ret fastväxt, lätt lossnande från hymenoforet; piporna m. korta, olik- 

 formiga, omkr. 2 mm. långa. — Boletus Pr.; Bol. brachyporus Rostk. 



4. G. tumidus (Fr.) Karst. 



Hatten mörkt rödbrun; foten bukig; piporna i mynnin- 

 gen bugtiga. 



