36 



5. P. confluens (Alb. & Schw.) Karst, Fr. Sv. Sv., 

 t. 24. - Tufvig Ticka. 



Fruktkroppen sammansatt af flera, m. oregelbundna, 

 liksom sammanflytande, glatta, tegelröda eller mörkgula små- 

 hattar; porerna m. små, hvitaktiga, 



Berg. barrskog., h. o. d. 7—11. Fini.; Skand. 



Köttig, spröd; småhattarne (2 — 8) halfva, öfver hvarandra lig- 

 gande, släta, i torr väderlek sönderspruckna i mitor; foten hvit, 2 — 5 

 cm. lång, 3 — ]2 cm. tjock; sporerna äggrunda, 6 — 7 mmm. länga. 

 Växer i tufvor af en betydlig storlek. Som rå kan den ej förtäras, 

 emedan dess kött har en obehaglig, bitter smak, men stekt eller rostad 

 är den ganska god. Anfalles sällan af insekter. — Boletus Alb. & 

 Schw.; Polyporus Fr.; Merisma Gill. Exs. 514. 



** Hatten ostartad; tufvorna fotlösa. 



6. P. casearius (Fr.) Karst. Sterb., t, 12. — Ost-ticka. 

 Köttigt ostartad; hattarne först hvita, sedan sämskfär- 



gade; porerna mjölkhvita. 



På och vid ekstamm., m. r. Skand. (Femsjö). 



Fruktkroppen sammansatt af flera, sammanväxta och öfver hvar- 

 andra liggande, m. breda, flata, n. glatta, understundom med kort, 

 tjock fot försedda hattar; porerna runda, n. likformiga, m. små. Luk- 

 ten m, syrlig. — Polyporus Fr. 



7. P. sulphureus (Bull.) Karst. Fr, Sv. Sv., t. 88. 

 — Svafvelgul Ticka. 



Ostartad, saftig; hattarne rödgula, med åldern blek- 

 nande; porerna svafvelgula. 



Stamm, af löfträd, synnerligen ek, h. o. d. Ryssl. 

 (Lill-Ryssl, Astrachan, Minussinsk i Sibirien); Fini. (Södra 

 Fini.); Skand. 



Fruktkroppen sammansatt af flera, öfver hvarandra liggande, 

 sammanväxta, m. breda, på ytan vågiga, glatta, vanl. fotlösa hattar, 

 bildande på upprätta stammar halfva, på nedfällda stockar hela tufvor; 

 porerna m. små, platta; sporerna ovala, finprickiga, hvita, omkr. 6 



