45 



porerna sent utbildade, grunda, m. små, olikformiga, slutl. lossnande, 

 tandade, hvita; sporerna ytterst små. Har sj'rlig. smak och lukt, Lem- 

 nar de yppersta rakstriglar ocli torde kunna användas äfven för andra 

 tekniska ändamål, — Boletus Bull.; Bol, suberosus Linn.; Polypo- 

 rus Fr. Exs. 8. 



3. P. qvercinus (Schrad.) Kar.sï. Huss., t. 52. 

 Hatten baktill afsmalnande till en tjock, liorizontel fot. 

 Gamla ekstockar, r, Skancl. 



Hatten korkartad, mjuk, med åldern hårdnande, tunglik, kuU- 

 rigt platt, slät, i början luddigt grynig, blekt sämskfärgad, vid be- 

 röi'ing ofta rodnande; porerna grunda, mera små, hvitaktiga. — Bo- 

 letus Schrad.; Polyporus Fr.; Pol. suberosus Krombh., t. 5, f. 3 - 5, 

 t. 48, f. 11 — 14. 



4. P. officinalis (Vill.) Karst. Bull,, t. 296. 

 Hatten beklädd med en hård, sönderbristande hud, ut- 



och invändigt gulaktig, äldre hvit, med concentriska fåror. 

 Stamm, af Larix sibirica. Ryssl. (Sibirien). 



Hatten köttigt korkartad, hofformig, oformlig, kuölig, glatt, af 

 gul- och bruuaktiga bälten fläckig; porerna grunda, tunna, gnlaktiga, 

 slutl. brunaktiga. Har n. bäsk smak och behaglig lukt af nymalet 

 mjöl samt söndersmulas slutl. — Boletus Vill.; Bol. Laricis Jacqu.; 

 Bol. purgans Pers.; Polyporus Fr. 



5. P. erubescens (Fr.) Karst. Rostk., t. 25. 

 Hatten blekt köttröd, med mjuk, sträf hud; porerna 



hvita, med stark dragning i köttrödt. ' 

 Tallstubb., m. r. Skand. 



Hatten i början köttig, sedan korkartad, dynlik, tresidig, ofta 

 baktill utsträckt, först luden, sedan glatt, utan bälten, inuti sämsk- 

 färgad, ända till 9 cm. bred; porerna små, grunda, runda, regelbundna, 

 trubbiga. — Polyporus Fr.; Pol. mollis Rostk. 



6. P. helveolus (Fr.) Karst. Rostk. t. 35. 

 Hatten glatt, gulaktigt rostfärgad, inuti blek, stötande 



i gult; porerna gulaktiga. 



