11 



Mindre, fastare och till färgen mörkare än hufvudformon. — 

 Boletus bovimts Eostk., t. 4. 



4. B. badius Fr. Sv. Sv., t. 50. 



Hatten mörkbrun, med dragning i brandgult: foten blek- 

 aktig, betäckt af ett mörkbrunt stoft; piplagret kring foten 

 n. insänkt; piporna blekgula, slutl. mörkare och stötande 

 i grönt. 



Barrskog. 3 — 10. Ryssl. (Sibirien); Fini. (Mustiala); 

 (Södra och mellersta Sverge). 



Hatten dynlik, mjuk, slät, slemmig, i torr väderlek af den in- 

 torkade slembeklädnaden glänsande, 8 — 15 cm. bred; foten än nedåt, 

 än uppåt afsmalnande, aldrig lökformigt uppsvälld nedtill, slät; piplagret 

 fastväxt; piporna kring foten n. kortare, teral. stora, kantiga; sporerna 

 tappformiga, 15 — 20 mmm. långa, 5 — 6 mmm. tjocka; köttets färg när- 

 mast piporna öfvergående i beröring med luften i blått. Växer alltid 

 ensamt, icke truppvis. Som födoämne närmar den sig till Ätliga Rör- 

 soppen. — Soletus glutinosus o. spadiceus Krombh., t. 36, f. 12 — 18. 



5. B. rutilus Fr. 



Hatten fast, rödaktig, n. tegelfärgad; foten bar, nedtill 

 röd, upptill gul; piplagret insänkt omkring foten. 

 Ekskog., m. r. Skand. (Skåne). 



Hatten dynlik, glatt, klibbig, 6 — 9 cm. bred; foten fast, teml. 

 tjock, slät, inuti gul, i brottet svartnande; piplagret fastväxt; piporna 

 m. smala, regelbundna, mörkgula; luktande. 



Var. Gothoburgensis Karst. 



Hatten pomeransgul; foten och hattens kött vid tryck- 

 ning blågröna. 



Barrskog., m. r. Skand. (Götheborg). 



6. B. piperatus Bull., t. 451, f. 2. Fr. Sv. Sv., t. 67. 

 — Skarp Kosopp. 



Skarp och brännande; foten vid marken afsmalnande 

 och ljusgul; piporna vida. 



