8 



Hatten dynlik, glatt, torr, ojemn; foten kort och tjock, nedtill 

 ägglikt uppsvälld, slutl. långsträckt, otydligt nätadrig; piplagret fritt; 

 piporna gula, smala, i mynningen pomeransröda; köttet gulaktigt, straxt 

 blånande. Växer truppvis eller i tufvor samt har en skarp smak och 

 lukt. — Boletus Fr.; Bol. tuberosus Letell., f. 32; Bol. erythropus 

 Krombh.; Bal. ruheolarius Sow., t. "250 (var.). 



10. T. purpureas (Fr) Karst. Fr. Sv. Sv, t. 41. — 

 Piirpurfärgad Rörsopp. 



Hatten rosenfärgad eller purpurröd; foten gul, beströdd 

 med purpurfärgade ådror eller prickar. 



Löfskog., helst under lindar, m. regnfulla somrar, m. r. 

 Skand. (Skåne, Vestergöthland, Upsala). 



Hatten dynlik, n. samraetsluden, glanslös, torr; foten tjock; pip- 

 lagret n. fritt; piporna smala, gröngula, med purpur- eller pomerans- 

 röd mynning; köttet blånande, slutl. mörkgult. Skiljes från följ. genom 

 sin högröda, icke klibbiga hatt, sin gula med purpurröda ådror eller 

 prickar beströdda fot och mindre blånande kött. Ehuru n. smak- och 

 luktlös är den likväl i hela svamparnes klass en af de giftigaste. — 

 Boletus Pr.; Bol. sangvineus Krombh., t. .37, f. 12 — 15. 



11. T. luridus (Schaeff.) Karst. Fr. Sv. Sv., t. 12. 

 — Lömsk Rörsopp. 



Hatten mörkt olivfärgad, yngre finluden, äldre n. klib- 

 big; foten mörkt mönjaröd; piporna i mynningen i början 

 mönja-, slutl. pomeransröda. 



Löfskog., h. o. d. 7—9. Ryssl. (S:t Petersburg, Babenki, 

 Cernigow); Fini. (Nådendal); Skand. 



Hatten dynlik, 10 — 15 cm. bred; foten tjock, oregelbunden^ 

 nätådrig eller beströdd med prickar, röd, 7 — 15 cm. hög, 2 — 3 cm. 

 tjock; piplagret fritt; piporna trinda, inuti gula, slutl. stötande i grönt 

 eller blått; köttet gult, i beröring med luften blånande. Oaktadt sma- 

 ken icke är obehaglig, är den likväl m. giftig. — Boletus Sohaefp.i 

 t. 107, Pers., Fr.; Bol. tuberosus Bull., t. 100.; Bol. satanas RoStk., 

 t. 31.; Bol. 7'ubeolanus Pers. 



