4. Tubiporus (Paul.) Karst. 



* Piporna enfärgade. 



1. T. edulis (Bull.) Karst. Fr. Sv. Sv., t. 13. — 

 Ätlig Rörsopp. 



Hatten glatt; foten nätådrig, blek. 

 Skog., a. 7—10. Ryssl.; Fini; Skand. 



Hatten dynlik, tjock, slät, icke klibbig, stundom blek, grågul 

 eller gråbrun, sällan hvit, 5 — 25 cm. bred, dess kött i början kora- 

 pakt, sedan mjukare, oföränderligt hvitt, närmast huden brunaktigt; 

 foten m. tjock, nedtill klnbbformigt uppsvälld, stundom n. jemntjock; 

 piplagret n. fritt; piporna långsträckta, små, i början hvita, sedan gula, 

 vanl. med dragning i grönt, enfärgade; sporerna tappformiga, gula, 

 14 — 16 mmm. långa, 4 — 5,5 mmm. tjocka. Växer stundom trupp- 

 vis, oftast likväl spridd. En bland de läckraste svampar. „Ragout pâ 

 denna svamp utgjorde en af Konung Carl XIV Johans favoriträtter, 

 och den blef under hans tid med framgång odlad vid Rosersbergs slott". 

 — Boletus Bull., t. 60, 494, Fr.; Bol. aeneus Rostk., t. 37. 



2. T. regius (Krombh.) Karst. Krombh., t. 7. 



Hatten glatt, rosenfärgad, var. purpurröd och oliv- 

 grönaktig; foten nätådrig, gul, vid basen stötande i pur- 

 purrödt. 



Skog., m. r. Skand. (Vestergöthlandj. 



Hatten dynlik, torr; foten tjock; piplagret n. fritt; piporna smala, 

 korta, guldgula; köttet gulaktigt. En af de smakligaste och vackraste 

 svampar. — Boletus Fr. 



3. T. aereus (Bull.) Karst. Krombh., t. 36, f. 1—7, 

 Hatten svartbrun, ofta med dragning i olivgrönt; foten 



gulaktig, vid basen brunaktig; piporna svafvelgula. 

 Skogstrakt., m. r. Ryssl. (Ural); Skand. 



Hatten dynlik, tjock, n. hinnlös, glatt (luden?); foten tjock^ 

 vanl. nätådrig, yngre aflång, n. jemntjock, lång; piplagret n. fritt; 

 piporna små; köttet fast, hvitt, i luften gulnande. — Boletus Bull.; 

 Bol. irideus Rostk., t. 15. 



