51 



18. Tr. Epilobii Karst. 



Hatten utbredd, i öfre kanten n. uppböjd, hinnaktig; 

 porerna teml. stora, gulaktigt bleka. 



Torra stjelkar, m. r. 7 — 10. Fini. (Mustiala). 



Hatten korkartad, m, tunn upp- och nedvänd, i början n. ruud, 

 mtd finlnden eller pudrad, uppböjd, blek kant, undertill slutl. svartbrun, 

 2 — 8 mm. bred; porerna n. runda, hela, trubbiga. 



(Bjerkandera albida). 



f\ Hatten ut- och invändigt röd. 



19. Tr. cinnabarina (Jacqu.) Fr, 

 Cinnoberröd. 



Förmultn. löfträd, företrädesvis björk, bok, rönn och 

 al. Höst — vår. RyssL; Fini.; Skand, 



Hatten korkartad, half, vanl. njurlik, kuUrig, äldre plattad, fin- 

 luden, slutl. glatt, vanl. med otydliga bälten, teml. rynkig, urbleknande, 

 ianti flockös, 2 — 8 cm. bred; porerna runda, stundom aflånga eller 

 vinkliga, medeletora, lifligt cinnoberröda. Vanl. ensam, sällan tegellagd. 

 — Boletus Jacqy.; Polyporus Fr. syst. myc. Bxs. 123 o. 425. 



20. Tr. regla (MiGu.) Karst. 



Mönjafärgad, med stark dragning i blodrödt; porerna 

 m. grunda, små. 



Löfträdsstamm., m. r. EyssL (Minussinsk i Sibirien). 



Hatten läderartad, half, plattad, glatt, jemn, glänsande, utan 

 bälten; porerna runda. — Polyporus Miguel. Är en mellanform 

 emellan föreg. och Pol. nangvinews. 



20. Daedalea (Pers.) Karst. 



1. D. confragosa (Bolt.) Pers. Bull., t. 491, f. 1. 



Hatten enfärgad, yngre blekt rödgul, äldre brun, med 

 dragning i tegelrödt, inuti blekt rostfärgad. 



Gamla löfträdsstamm., m. r. Ryssl. (S:t Petersburg); 

 Skand. (Upland). 



