73 



Gamla trädstamm., m. r. Skand. (Upsala). 



Hatten korkartad, mjuk, half, luden, slutl, glatt, utan bälten, 

 med utstående, hvass kant och ofta strålformiga strimmor, 6 — 9 cm. 

 bred; porerna inuti öfverdragna med ett grågrönt doft, n. långsträckta, 

 teml. korta, med hvasskantade mellanväggar — Polyporus Fr. 



12. In. triqveter Fr. 

 Hatten besatt med korta, tjocka, styfva, tätt samman- 



filtade hår, mörkbrun, vid basen fotlikt utsträckt; porerna 

 först rostfärgade, sedan bruna, med olivgrön anstrykning. 

 Tallstubb., m. r. Ryssl. (Reval); Skand. (Femsjö). 



Hatten korkartad, trähård, sammanflytande, med utstående, vâ- 

 gigt flikig, gulaktig kant, invändigt först rostfärgad, sedan olivbrun; 

 porerna grunda, m. små, olikformiga, öfverdragna af ett skimrande, 'hvitt 

 stoft, slutl. sargade, labyrinthformiga. — Polypoms Fr. 



13. In. radiatus (Sow.) Karst. Klotzsch., t. 461. 

 Hatten i början sammetsluden och brandgul, med strål- 

 formiga rynkor. 



Torra stamm., helst af al och Salixarter, a. Höst och 

 vinter. Ryssl.; Fini.; Skand. 



Hatten korkartad, styf, n. trähård, äldre n. glatt och mörkt 

 rostbrun, inuti brandgul, med utstående, bugtig kant, 3 — 6 cm. bred; 

 porerna m, små, olikformiga slutl. sargade, bleka, silfverblänkande, 

 slutl. rostfärgade eller kanelbruna; sporerna 4 — 6 mmm. långa, 3 — 4 

 mmm. tjocka. Tegellagd, sammanflytande. — Boletus Sow., t. 196; 

 Polyporus Fr. Hym. eur.; Trametes Fr. Summ'. Veg. Scand. 



14. In. nodulosus (Fr.) Karst. 

 Hatten knöllik, utan bälten, ulhgt rynkig och skroflig, 



m. hård, brandgul, äldre rostbrun. 



Stamm, af bok och björk. Fini. (Mustiala) ; Skand. 



Hatten trähård, sammanflytande, tresidig; porerna grunda, vanl. 

 runda, olika stora, sargade, ljust kanelbruna, silfverblänkande. 



