75 



Ekstamm., m. r. Ryssl. (Mgliu i Cernigow); Fini. 

 (Runsala). 



Hatten först köttig, sedan korkartad, dyulik, med tunn, mjuk 

 bud, inuti rostfärgad och försedd med otydliga bälten, dess kant i våt 

 väderlek utsipprande vattendroppar; porerna runda, med tunna, mjuka 

 mellanväggar, i mynningen blekare. Är en ibland de största Tickor. 

 — Boletus Pers.; Bol. pseudoigniarkts Bull.; Polyporus Fr. 



29. Fornes Fr. 



* Hatten beklädd med en m. hård skorpa, glatt; por- 

 lagret hvarfvigt. Mångåriga. 



1. F.? mirus Kalchbr. Szib. es Délamer. Gomb., 

 t. 1, f. 3. 



Substansen fnöskartad, mjuk, rostfärgad; porerna sam- 

 manhängande, icke lagrade, m. djupa (6 cm. eller derutöf- 

 ver), med liten, rund, hvit, liksom med en kalkskorpa öfver- 

 dragen mynning. 



Löfträdsstamm. Ryssl. (Minussinsk i Sibirien). 



2. F. vegetus Fr. 



Hatten beklädd med en tjock, frånskilj bar hud, kaffe- 

 brun; porerna lätt lossnande; årslagren skilda från hvarandra 

 af ett flocköst mellanlager, 



Almstamm., m. r. Skand. (Halland). 



Hatten m. tunn, vid, platt, glanslös, med concentriska fåror och 

 ett bredt årsbälte, af flockös, lös substans; porerna umbrabruna, m. 

 små. En af de största Tickor, hastigt tillväxande, redan första året 

 uppnående en bredd af en fot. Lemnar fnöske. 



3. F. Stevenü Lev. Demid. Exp., t. 2. 

 Hatten blekt kanelbrun, inuti kaffebrun; porerna um- 

 brabruna, i mynningen hvitaktiga. 



Murkna stubb, af Salix, m. r. Ryssl. (Minussinsk). 



