78 



10. F. salicinus (Pers.) Fr. Quel., t. 17, f. 6. 

 Hatten glatt, tili största delen, ofta helt och hållet 



upp- och nedvänd, kanelfärgad, slutl. Ijusgråaktig; porerna 

 m. små. 



Stamm, af poppel och videarter, synnerhgen sälg, 

 h. o. d. Ryssl.; Fini.; Skand. 



Hatten vedartad, hård, vâgig, med kort, trubbig, utstående, i ■ 

 början luden kant; porerna runda, rost- eller kanelbruna. Föga 

 skiljd från följ., möjligen endast en äldre form af denna. — Boletus 

 Peks. pr. p. 



11. P. conchatus (Pers.) Fr. Quel., t. 17, f. 5. 

 Hatten filtluden, utbredd, n. musselformigt utböjd, 



dadelbrun. 



Stamm, af videarter och bok. Skand. 



Hatten kork- eller fnöskartad, tunn, stundom helt och hållet 

 upp- och nedvänd, med concentriska fåror och h vass kant; porerna 

 grunda, m. små. — Boletus Pers. 



* F. Lonicerae (Weinm.) Karst. 



Hatten skrofligt filtluden, i kanten uppsvälld och rost- 

 färgad; porerna medelstora, i början gråpudrade. 



Gamla stamm, af Loniceraarter, m. r. Ryssl. (S:t Peters- 

 burg); Skand. (Småland). 



Hatten korkartad, hård, utbredd och utböjd, n. tunn, brunsvart, 

 med otydliga bälten; porerna små, n. runda, brandgult kanelbruna. 

 — Polyporus Weinm. 



12. F. Ribis (Schum.) Karst. Rostk., t. 83. 

 Hatten plattad, först rostfärgad, sedan umbrabrun. 

 Rötter och stamm, af Ribesarter, r. Ryssl. (Reval) 



Fini. (Åbo, Kyrkslätt); Skand. 



Hatten korkartad, teml. slät, sammetshårig, med hvass, brand- 

 gulaktig kant, inuti n. brandgul; porerna grunda, m. små, bara brand- 

 gulaktiga. — Boletus ScHUM.; Polyporus Fr. 



