91 



fast, slät, vanl. 3 cm. hög, 2 — 3 cm. tjock; taggarne, som hos alla 

 öfriga Taggsvarapar nedlöpa på foten, lemna hos denna en bar ring 

 kring densamma. N. luktlös, men med angenäm smak. Dess använd- 

 ning lika med Bleka Taggsvampens. 



3. T. fuligineoalbus (Schmidt) Karst. Fr. Icon., t. 

 3. f. 1. 



Hatten bmnaktigt rödlätt, i miclten småfjällig; foten 

 småfjällig; taggarne rödaktigt hvita. 

 Barrskog., m. r. Skand. (Upsala). 



Hatten köttig, tunn, än bugtbräddad, än regelbunden, 6 — 9 cm. 

 bred, dess kött hvitt, vid brytning rodnande; foten fast, först askgrå, 

 sedan sotbruu, omkr. 6 cm. hög; taggarne likformiga, korta, n. 

 nedlöpande. Enligt Schmidt är hatten hvit, mot kanten stötande i 

 rosenrödt eller brunt samt yngre beströdd med rödlätta, lätt loss- 

 nande vårtor. Närmast beslägtad med T. repandmn. — Hydnum 

 Schmidt. 



4. T. violascens (Alb. & Schw.) Karst. Krombh., 

 t. 5. f. 11. 



Hatten filtluden, smutsigt blå; taggarne hvita. 

 Barrskog., m. r. Somm. Ryssl. (S:t Petersburg); Skand. 

 (Småland). 



Hatten köttigt fibrös, mjuk, bugtbräddad, vanl. pucklig, i början 

 grå eller rödbrun, 7 — 9 cm. bred; foten fast, tjock, jemntjock eller 

 uppåt afsmalnande, hvit eller af hattens färg, 3 — 6 cm. hög; taggarne 

 likformiga, hvita, — Hydnum Alb. & Schw. 



5. T. mollis (Fr.) Karst. Fr. Icon., t. 2, f. 1. 

 Hatten hvit, äldre gråaktigt blek, betäckt af ett tätt, 



sammanhängande ludd. 



Barrskog., m. r. Skand. (Upland, Westergöthland). 



Hatten köttig, mjuk, yngre kullrig, djupt naflad, äldre plattad, 

 ofta bugtbräddad, omkr. 9 cm. bred; foten fast, vanl. jemntjock, glatt, 

 hvitaktig, inuti hvit, omkr. 3 cm. lång och tjock; taggarne nedlö" 

 pande, syllika, likformiga, hvitaktiga. Enkel, 



