98 



3. Gl. ochraceus (Pers.) Karst. Sow., t. 15. 

 Hattarne ockragula, med ringformiga bälten; taggarne 

 m. små. 



Tall, gran. Skand. 



Hattarne lädcrartade, utbredda och vanl. utböjda, tunna, i bör- 

 jan beklädda med ett hvitaktigt ludd, sedan skrynkliga, 3 — 9 era. 

 breda; taggarne tättsittande, spetsiga, korta, ockragult köttröda, urblek- 

 nande. — Hydnum Pers.; H. Daviesii Sow. 



7. Hydnum (Linn.) Quel. 



* Taggarne hvita, ofta med åldern gulnande. 



1. H. nodulosum Fr. 



Fruktkroppen vidt utbredd, af outvecklade småhattar 



knölig. 



Gaml. stamm, af bok, m. r. Skand. (Halland). 



Fruktkroppen skorplik, fastväxt, hvitaktig, med rundade, okan- 

 tade, ofvan sterila, släta, glatta, blekt rödgulaktiga, undertill taggiga, 

 till storleken föränderliga knölar; taggarne teml. långa, hvita, pä den 

 släta delen tilltryckta och fastväxta vid veden eller barken, på knö- 

 larnes undre sida fria och hängande. 



2. H. mucidum Pers. 



Snöhvit; fruktkroppen hinnaktig, mjuk, lätt lossnande; 

 taggarne smala, slaka. 



Stamm, af bok och rönn, m. r. Skand. 



Fruktkroppen vidt utbredd, i kanten och uudertill luden, slutl. 

 glatt, med åldern gulnande; taggarne tättsittande, likformiga, lång- 

 sträckta, nålformiga; sporerna 5 mmm. i diam. (enl. Quélet). 



3. H. diaphanum Schrad. Spic, t. 3, f. 3. 

 Hvitaktig; fruktkroppen genomskinhg, i omkretsen bar. 

 Löfträdsstamm., r. Skand. 



Fruktkroppen utbredd, tunn, hinnaktig, n. glatt; taggarne syl- 

 lika, likformiga, skilda, af medellängd, vid torkning gulnande. 



