124 



Björkstockar, r. Skand. 



Hatten läderartad, utbredd och utböjd, blek, med mörkare b äl] 

 ten, i kanten likafärgad; fruktlagret glatt. — Äuricularia reflexa BULL 



4. St. hirsutum (Willd.) Fr. Bull., t. 274. 

 Hatten sträfluden, blekaktig, med gul kant; fruktlagret 



vanl. gulaktigt. 



Döda löfträdsstamm., a. Höst — vår. Ryssl. ; Fini. 

 Skand. 



Hatten läderartad, utbredd och utböjd, mer eller mindre tegel- 

 lagd, med bälten och trubbig kant, 2—3 cm. bred; fraktlagret slätt, 

 glatt; sporerna 6 — 7 raram. långa, 2 — 3 mram. tjocka. — Thelephora 

 Willd.; Th papyracea Fl. Dan., t. 1199; Äuricularia reflexa BvLh. 

 Exs. 129, 433. 



Var. pulchellum Weinm. 



Hattarne vanl. fastväxta med andra sidan, sällan n. 

 utbredda, styfva, kullriga, cirkelformiga, betäckta af ett tjockt, 

 grått ludd. med tunn, hvass, gulaktig kant och likafärgade 

 bälten, 2 — 5 cm. breda; fruktlagret blekt sämskfärgadt, hvit- 

 pudradt, slätt. 



Gamla björkstamm., m. r. Ryssl. (S:t Petersburg). 



5. St. subcostatum Karst. 



Hvit eller hvitaktig; fruktlagret ojemnt ådrigt, mot ba- 

 sen vanl. rödgult. 



Förmultn. gren. af löfträd. 10, 11. Fini. (Mustiala). 



Hatten läderartad, mjuk, utbredd och utböjd, knottrigt ojemn, 

 slutl. glatt och jemnad, utan bälten; fruktlagret bart, gulaktigt hvitt. 



6. St. spadlceum (Pers.) Fr. Fl. Dan., t. 1619. 

 Hattarne ludna, vanl. rostbruna, med n. aftrubbad, hvit 



kant; fruktlagret brunaktigt, färsk vid gnuggning antagande 

 en blodröd färg. 



Ekstockar. Skand. 



