144 



Gamm. granbark. Fini. (Mustiala). 



Fruktkroppen vidfc utbredd, fastväxt tciiil. tjock, filtartud, fawt 

 ' ocli injidc, i omkretsen likartad; fraktlagret vaxarladt, sannnanliän- 

 gande, bart; sporerna elliptiska, hvita, omkr. 4 nnnni. länga, 2 — 3 

 mmni. tjocka. "■ 



14. C. radiosum Fr. 



Fruktkroppen i omkretsen af hvita, strållikt utlöpande 

 fibriller fransad; fruktlagret sammanhängande, sämskfärgadt. 



Förmultn. tallved, cäfven på björkbark. Höst och vin- 

 ter. Fini. (Södra Fini.); Skand. 



I början cirkelrund, sedan utbredd, hinuaktig, fastväxt, under- 

 till fintrådig; fruktlagret slätt, glatt, mer eller mindre lifligt sämskfärgadt. 



15. C. decolorans Karst. (N. sp.). 



Fruktlagret slätt, gulaktigt eller sämskfärgadt, torrt 

 rödaktigt samt betäckt af ett teml. tjockt lager af ett grå- 

 aktigt stoft. 



Al- och tallved. 9—12. Fini. (Tammela). 



Utbredd, i början livit, sedan gulaktig, i väta gulblå eller sämsk- 

 färgad, fastväxt, stundom fostklibbad, i omkretsen hvit och fibrillös; 

 fruktlagret sanimauhängaudc; sporerna elliptiska, 4 — 6 nimm, långa, 

 2 — 3 mnini. tjocka. Ej olik Corticium lividutn, men skiljes lätt fråu 

 denna genom sitt stoftbcströdda fruktlager och sin fibrillösa omkrets. 



16. C. laeve Pers. 



Fruktkroppen i omkretsen byssusartad; fruktlagret slätt, 

 hvitaktigt, vid torkning öfvergående i gult, ockragult eller 

 köttrödt. 



Gamm. ved och bark, företrädesvis af löfträd, a. Höst 

 — vår. Ryssl.; Fini.; Skand. 



Utbredd, fastväxt, lossnande, hinnaktig, undertill flockös; frukt- 

 lagret glatt, torrt stundom sprickigt; sporerna n. klotrunda, u. gul- 

 aktiga, 6 — 8 mmm. i diam. — Hypoclmus Bon.; Siereum evolvens 

 AuCTT. plur. 



