11 229 



I Januar (27de) 1899 var der overhovedet næsten intet Plankton i Læsø Rende; des- 

 værre forhindrede Storm Undersøgelsen ved Skagen; men der har sagtens heller intet været. 



Den 7de og 8de Marts 1899 finde vi i Læsø Ilende kun lidt Diatomeplankton; 

 men heller intet baltisk Vand. Ved Skagen med østlig Strøm, findes derimod et forholdsvis 

 rigt Diatomeplankton mellem — 30 Meter i ca. 32 l '/oo Vand ved ca. 4° C. Dette hidrører 

 aabenbart ikke fra Kattegat; dets Tæthed naar dog ikke 1 Gram pr. Meter, i det mindste 

 ikke alle 30 Meter igennem. 



Paa denne Maade er Planktonet altsaa blevet undersøgt til forskellige Aarstider 

 særlig i det nordlige Kattegat et helt Aar igennem ; og visse Forhold angaaende dets Op- 

 træden lader sig allerede derved fastslaa: 



1. Den største Tæthed opnaar Planktonet i det baltiske Vand i Katlegat. 



2. Den største Plankton-Tæthed er altid knyttet til Diatomemasserne; og 

 disse findes hyppigst paa lavt Vand og derfor mest nær Kysterne. 



3. Det saltholdige Vand 34 — 35°/oo, der fylder Skagerak og det østlige Kattegats 

 dybere Dele 'under ca. 30 Meter, er altid overmaade planktonfattigt. 



4. Diatoméernes Forekomst synes at være overmaade vekslende efter Aar s tiderne. 



5. Kun i de mere aabne Dele af Kattegat samt i Skagerak findes ved Midsommer 

 nogenlunde rent Per i dineplankton. 



Desværre havdes ikke tilstrækkelig Dampskibsassistance til at føre disse Under- 

 søgelser helt igennem vore Farvande ned til Østersøen; ejheller til at fortsætte dem ud 

 over Marts 1899 paa denne Maade med Dampskibe, der tog Stationer paa bestemte Steder 

 og Tider. 



For at følge Planktonet til alle Aarstider i de forskellige Vandlag i alle vore Far- 

 vande indenfor Skagen maatte man have haft et Skib til Disposition næsten uafbrudt det 

 hele Aar, og et Spørgsmaal er det, om man vilde være kommet stort længere med denne 

 Sag, end man paa en anden Maade, som nedenfor skal udvikles, kunde komme. Der havde 

 nemlig ved Specialisternes Bearbejdelse af de indsamlede Prøver allerede vist sig Tegn til, 

 at i de kun lidet mægtige Vandlag, Kattegat rummer, kunne Organismerne 

 ofte meget let vandre fra det ene Lag til det andet, og Blandinger af Plank- 

 tonet derfor opstaa paa denne Maade. Da det nu allerede er en vanskelig Sag 

 at holde Ilede paa Forandringerne i de hydrografiske Forhold i Kattegat, maa det næsten 

 betragtes som haabløst at forsøge paa at gøre det i Detaillerne ved Planktonets Optræden. 

 Den hele Undersøgelse blev derfor i 1899 fortsat efter en ganske anden 

 Plan, som her skal forklares nærmere. 



Da det særlig var magtpaaliggende 1| at faa Rede paa, hvilke Planktonorganismer, 

 der hos os ere «endogene», og hvilke «allogène», og i sidste Tilfælde hvilke der stamme 



29* 



