25 243 



med Strømuingerne ude fra de aabne Have. Kystfænomenerne ere kun større og mere 

 dominerende i Danmark end de fleste andre Steder , paa Grund af det grunde Vands 

 store Udstrækning. I Skærgaarde med stejle Kyster og dybe Fjorde, hvor Vandarealer paa 

 mindre end 10 Favnes Dybde kun have en meget ringe Udstrækning, vilde de «oceaniske» 

 Forhold sikkert fremtræde langt renere og langt mere ublandet, end de i vore Farvande 

 gøre det. Man kan f. Eks. i Christianiafjorden finde Vige, hvis orografiske Karakterer 

 meget ligner danske Forhold, hvor ogsaa Bændeltang vokser og Dybden er ringe. Sikkert 

 vil man der kunne paavise Plankton-Fænomener i det smaa svarende til vore Forhold; men 

 paa Grund af saadanne Viges Sjældenhed og ringe Udstrækning i Norge og Bohusian 

 komme deres Diatoméer ikke til at spille saa stor en Rolle som Helhed , som de gøre det 

 hos os , hvor de overdække og skjule de oceaniske Forhold saa overmaade meget. Om 

 saadanne Forholde i de norske Fjorde har nu ogsaa den norske Botaniker H. Gran givet 

 detaillerede Fremstillinger. At man dog ogsaa hos os kan vise Paavirkninger af Strømme 

 udefra, er utvivlsomt; i de senere Afdelinger af dette Arbejde skal dette ved de enkelte 

 Organismer nærmere omtales. 



Det er endnu ikke mange Steder i Saltvand, at der foreligger Plankton-Indsamlinger 

 hele Aaret rundt. Det os nærmest liggende Sted er Kieler-Fjordens Munding, hvor Plank- 

 tonet er bestemt kvantitativt i Aarene 1889 — 93; se K. Brandt: (Verhandl. d. Deutsch. 

 Zool. Geseli. 1897 pg. 50), hvor Kurver for Planktonets Volumen i de forskellige Aar ere 

 tegnede. Brandts Kurver vise et lignende Forløb som de danske Kurver med et Vinter- 

 og et Sommer-Minimum, et udpræget Foraarsmaximum af Diatoméer men et meget mindre 

 udpræget Efteraarsmaximum. Lyø har derimod begge Diatomemaxima stærkt udpræget. 

 Hvormeget der i dette Forhold stammer fra Stationernes Beliggenhed nærmere eller tjærnere 

 fra Kysten, er ikke godt at sige; en Station Aaret rundt midt ude i den vestlige Østersø 

 er ikke let at faa oprettet. 



C. A. K of o id har i længere Tid undersøgt Plankton i forskellige Ferskvande i 

 Nordamerika. I Science N. S. Vol. XI, Nr. 268, 1900 pg. 255— 258, Sep. pg. 3, omtaler 

 han mærkelig nok ogsaa for det ferske Vand et Vinter- og et Sommer-Minimum, et For- 

 aars- og et Efteraars-Maximum i Planktonets Volumen. — 



Da man efter H en s en s og Brandts Undersøgelser ved, hvor ringe organisk 

 Substans der findes i et Diatomeplankton sammenlignet med et animalsk Planklon af 

 samme Volumen , skal jeg meget advare mod at drage Slutninger om Planktonets større 

 eller mindre Næringsværdi i Kattegat og Skagerak paa Basis af disse her foreliggende 

 Undersøgelser. Kattegat har uhyre store Diatomemasser i Modsætning til Skagerak; men 

 om ikke dettes mere animalske Plankton er af ligesaa stor Nærings-Værdi trods dets 

 ringere Volumen, maa jeg ganske lade staa hen. Hermed beskæftige disse Undersøgelser 

 sig ikke. 



D.K.D. Vidensk. Selsk. Skr., 6. Riekke, naturvidensk. ogmatlieni. Afd. XII. 3. 31 



