244 20 



Efter Brandt er der i et Volumen Diatomeplanktou kun '• 14 til x 35 saa megen 

 Vægt af Tørsubstans ilOO'C.i som i andre Planktoner i den vestlige Østersø. Af Dia- 

 toméernes Tørsubstans er igen omtrent den halve Vægtdel Kiselsyre. Volumenbesteramelser 

 af Diatomeplanktoner ere derfor i Benseende til Næringsværdien af Plankton temmelig 

 værdiløse. 



Kunde man paa en eller anden Maade fjærne alle Diatoméer fra vore indsamlede 

 Planktonprøver, vilde det efter mit Skøn vise sig. at det øvrige Plankton var rigeligere til 

 Stede i det nordlige og det østlige Kattegats Stationer end i Store-Bælt og Østersøen. 

 Særlig Stationen ved Rødvig er overmaade fattig. iHerom senere. Afdeling II. i 



At derimod de dybeste Vandlag i Skagerak og saavidt vides ogsaa i det østlige 

 Kattegat ere meget fattige saavel paa vegetabilsk som paa animalsk Plankton, er utvivlsomt 1 !. 



Om Planktonets Tæthed i de forskellige Aar- kan der ikke oplyses meget ved disse 

 Indsamlinger. Af Tabel II pg.286il8i over Planktonets Volumina paa de forskellige Stationer 

 i Tidsrummet April 1899 — Mai 1 901 fremgaar det dog. at Diatomemassernes Optræden er 

 en Del forskellig i disse to Aar. noget man ogsaa paa Forhaand maatte vente, fordi de 

 hydrografiske og meteorologiske Forhold variere saa meget hos os fra Aar til Andet: men 

 Undersøgelsernes Varighed har været altfor ringe til. at noget yderligere lader sig udlede 

 af disse Data. Kun paa 3 Stationer have Undersøgelserne strakt sig over et noget længere 

 Tidsrum, nemlig ved Thyborøn. Nykøbing i Limfjorden og ved Frederikshavn. Se Tabel- 

 lerne III. IV og V paa følgende Side. 



Tabel III er temmelig ufuldstændig paa Grund af Vanskeligheder ved Indsamlingen; 

 dog synes Aar 1900 kendelig rigere paa Plankton end de andre Aar. 



Ved Nykøbing i Tabel IV, er 1899 derimod det rigeste Aar. og det samme er Til- 

 fældet ved Frederikshavn Tabel V. Paa de to sidstnævnte Stationer fremtræde Aarene 

 1899 og 1900 som rige Diatomeaar i Sammenligning med 1898. Da det imidlertid ikke 

 uden at gaa i Detailler med Bestemmelsen af Diatoméerne og ikke. for længere Aarrækker 

 ere dragne ind i disse Undersøgelser, kan lenne sig at diskutere disse Spørgsmaal. skal 



Medens det aabenbart er Regelen, at Planktonet er tættere i de arre, mere solbeskinnede end i 

 de dybere Tandlag, skal jeg dog gare opmærksom paa, at i Store-Bælt og sikkert mange flere 

 Steder i vore syduge Egne (omkring Fyn og Sjælland! har jeg ofte trnffet et fattigt Plankton 

 foroven i det svagt saltholdige, baltiske Tand men samtidig et meget rigt Diatomeplankton i de 

 Bunden nærmeste, saltholdige Lag c. 10 — 20 Favne. Dette hidrører selvfølgelig fra, at her er Salt- 

 holdigheden foroven og forneden som Regel meget forskellig , henholdsvis c. 1 °/o og c. 3 °/o_. og 

 Diatoméerne opnaa aldrig i dette øverste brakke Tand en saadan Fylde som i det mere salte ; desuden 

 er Temperaturen saa forskellig foroven og forneden, at Diatoméernes Maxima i disse Tandlag aldeles 

 ikke falde paa samme Tider. Man kan derfor i Store-Bælt til visse Tider Foraaret træffe det 

 rigeste Plankton foroven og til andre Tider (Sommeren) forneden. Disse Forhold fremgaa ikke af 

 de her publicerede Data: men jeg har saa ofte haft Lejlighed til at se dette Fænomen, at jeg ikke 

 har villet lade det helt uberørt her. 



