29 247 



Hos Lumpenus' Yngel, der foreligger fra Størrelser paa I8 ram og opad, sidder 

 Gattet langt foran Fiskens Midte. Paa Yngelen fra 18 — ea. 30""" er der mellem Gattet ou 

 Brystfinnerne 2 Rækker sorte Pigmentpletter med 7 — 9 Pletter i hver; heri er ikke Pig- 

 mentet paa Gattet og paa Brystfinnernes Plads medregnet. Langs Gatfinnen er der en 

 median Række af tydelig adskilte Pigmentpletter. 



Yngelen af Lumpenus maa hos os tilhøre Lumpenus lampetriformis , da del er 

 vor eneste kendte Art. 



Hos Ammodytes' Yngel mellem ca. 10 — ca. 17 mm ligger Gattet kendelig bag Fiskens 

 Midte, og der er 2 laterale Pigmentrækker mellem Gat og Brystfinner med 13 — 19 Pletter 

 i hver. Allerede hos de mindste er der Spor til en median Pigmentrække fra nedenfor 

 Brystfinnerne og bagud. Langs Halen er der to, meget tæt liggende, meget uregelmæssige, 

 laterale Pigmentrækker. Ved ca. 25 mm Længde kunne de to laterale Pigmentrækker foran 

 Gattet forsvinde ; men Gattets Beliggenhed forhindrer al Forveksling med Yngel af Lum- 

 penus; desuden ligne Ungerne nu meget de voksne. At skelne mellem Arterne indenfor 

 denne Slægt har jeg ikke forsøgt. 



flos Gunellus vulgaris ligger Gattet i eller nær Fiskens Midte. Den mediane 

 Pigmentrække langs Halen og den fra Gat til nedenfor Brystfinnerne er hos Unger fra 

 10 mm og opad absolut dominerende. Senere udvikles to meget uregelmæssige laterale 

 Pigmentrækker langs Kroppen; men Fisken er nu sammentrykt og dens lille runde Hoved 

 gør desuden al Forveksling med Ammodytes umulig. * 



En Unge af Callionymus (maadatus?) er ret almindelig i visse Indsamlinger. Jeg 

 henfører den til C. mactdatus, fordi denne Art er langt almindeligere end C. lyra i Kattegat. 

 Ungen er efter vore Suiter at dømme uden Tvivl en Callionymus. 



De følgende Tabeller VI— XII pg. 256—262 (38-44) give, sammenholdte med Kortet 

 Pag. 238 (20), en Fremstilling af de indsamlede Fiskeunger og Æg, saa vidt det har været 

 muligt at bestemme dem; de skulle nu nærmere omtales. Tabel VI for Rødvig i Østersøen 

 er saa aldeles enestaaende sammenlignet med de andre. Æg forekomme der saa sjældent, at 

 man egentlig snarest maa opfatte det som Tilfældigheder, naar de findes; eller om man 

 vil, de komme der kun, naar visse ualmindelige Forskydninger i Vandlagene have fundet Sted. 

 Stationen kan vel ikke betragtes som karakteristisk for den hele aabne Østersø; thi i dennes 

 dybe, salte Vandlag ere Forholdene anderledes ; men for Kystlagene og Overfladelagene kan 

 den uden al Tvivl anses som typisk. De Fiskeunger, der findes ved Rødvig, ere heller ikke 

 talrige og tilhøre kun Arter, hvis Æg sidde ved Bunden, nemlig Kutlinger, Tobiser og Sild. 

 En enkelt Naalefiskeunge er ogsaa taget. Der er ved Rødvig af Hensyn til den ringe Dybde 

 og den ringe Plankton-Mængde fisket horizontalt ca. ô Minutter ad Gangen for at faa mere 

 Udbytte; uden dette vilde Resultatet vistnok have været endnu ringere. Paa saa lavt, tilmed 

 ofte stærkt bevæget Vand, ville Æggene sikkert ligesaa ofte lindes foroven som forneden, saa 



