16 



FÖRSTA ORDNINGEN. 



Första Serien. 



Arter som hafva tarsens baksida beklädd af två hela långs-sköldar. 



Första Co hor ten. 



Finkartade Foglar (Fringiiiiformes), 



Bland de kännetecken som utmärka dessa foglar är intet 

 annat så eget och så i ögonen fallande, som bildningen af under- 

 käken, hvilken nyss förut uppgafs såsom hufvudsaklig charakter 

 för denna cohort. Genom de starka, inåt eller mot hvarandra 

 böjda kanterna af underkäken, hvilka bakåt äro ganska höga, bli 

 dessa foglar skickliga att sönderkrossa eller afskala de frön, hvaraf 

 de lefva. De hafva således en slags förmåga att tugga födan, 

 liksom Papegojorna, och båda dessa fogelgrupper få derigenom 

 en viss, aflägsen likhet, eller »analogi« med däggdjuren. Många 

 andra foglar, såsom Starar, Trastar, Lärkor, Höns m. fl., äta 

 äfven växtämnen och frö, men de svälja dem hela och med på- 

 sittande skal, hvarigenom det ofta händer, att de åter lemna ifrån 

 sig växtfrön oskadade, så att dessa kunna slå rot. Det påstås 

 till och med att Mistelns frö ej gro utan att hafva blifvit uppmju- 

 kade i Trastens mage, hvilket man redan i forntiden visste att 

 berätta. Ännu brukar man understundom låta Trastar o. d. fog- 

 lar äta bär med hårdare frö, för att uppmjuka dem och göra dem 

 lättare grobara-, men ifall man till detta experiment skulle råka 

 välja en art af de finkartade foglarne så blefve man narrad 

 emedan denne, till följe af sin underkäks bildning, krossar eller 

 skalar fröet, hvarigenom det blir dödadt. — En del af de Fink- 



artade eller Sparfartade foglarna lefva uteslutande af växtfrön. 

 Ur bär pläga de utplocka kärnorna och bortkasta det omgifvande 

 köttet. Men dessutom förtära en del arter om sommarn insekter 

 och mata sina ungar dermed. Denna olikhet i lefnadssättet synes 

 vara uttryckt genom en olikhet i yttre formen, ty de arter som 

 förtära insekter hafva, liksom de egentligen insektätande fogelar- 

 terna af denna ordning, en liten inskärning vid sidan af näbb- 

 spetsen. Sådana äro Bofinken, Gråsparfvarna och Emberiza- 

 arterna. De, som lefva uteslutande af frö, sakna denna lilla in- 

 skärning, såsom Canariefogeln, Siskorna och Korsnäbbarna. Emel- 

 lertid lemnar detta hak ej alltid ett säkert kännetecken, ty 

 ofta är det otydligt, eller finnes hos somliga och saknas hos andra 

 exemplar af samma art (t. ex. hos Fr. chloris). 



Dessa foglar hafva mindre ögon än andra foglar af lika stor- 

 lek, och oftast små, af täta, korta fjädrar betäckta näsborrar. 

 Näbben är kägellik, r\kort och vid roten tjock, vanligtvis icke rätt 

 framåtsträckt, utan något nedåt rigtad, så att käkarnas fogning, 

 sedd från sidan, bildar en böjning eller vinkel der hornslidan bör- 

 jar. Denna vinkel synes tydligast på underkäken. Tungan är 

 ganska liten, oftast hård och helbräddad, särdeles hos de rent frö- 

 ätande arterna. Den tyckes hos dem icke vara ett smakorgan. 



