64 



TRAST ARTADE F0GLA.R. 



som de båda nyssnämndes, men hela sången är munter och treflig 

 och fortsattes oafbrutet långa stunder, vida längre än de fleste 

 öfrige foglars sång, med mycken omväxling. Den är ofta under fort- 

 plantningstiden blandad med utmärkt vackra slag, men altid utan 

 sken af anspråk. Den utgör ett slags musikaliskt joller, som ge- 

 nom sin liflighet och genom det uttryck af fridsam belåtenhet, 

 hvarmed det utföres från ett grönt och vackert löfhvalf, aldrig un- 

 derlåter att anslå åhörarens sinne. Märkvärdigt nog kan det sy- 

 nas, att en så allmän och ofta hörd fogel ej tyckes äga något eget 

 namn i vårt folkspråk. Orsaken härtill är sannolikt den, att han 

 håller sig dold bland löfven samt att det hos oss varit föga bruk- 

 ligt att fånga dylika små foglar, för att uppföda dem inne. Nord- 

 boen var fordom altför mycket omgifVen af vildmark för att sätta 

 stort värde på dess invånare och altför mycket upptagen af kam- 

 pen mot ett hårdt climat för att vilja skaffa sig nya omsorger för 

 sitt nöje. Han lärde således ej att känna den lilla grå och oan- 

 senliga pladdrare, som väl ofta kunde roa honom, men som dock 

 hvarken hade några synnerligen utmärkta toner, eller någon färg 

 eller skapnad, som kunde fästa uppmärksamheten. Detsamma 

 gäller om många andra af våra små arter, som ej hafva egna, 

 allmänt kända namn. Helt andra förhållanden äga rum i sydligare 

 länder. Fångsten af småfoglar har der varit idkad från äldre tider 

 och utgör en betydande industrigren, om hösten, då de från Norden 

 kommande flyttfoglarna hvila der, innan de begifVa sig längre sö- 

 derut. Denna industri är thy värr så betydande, att hon ej blott 

 förminskar antalet af småfoglar der på stället, utan äfven hos oss. 

 Men äfven i södra länderna har denne arten knappt något eget 

 namn. Han är en af dem som i Tyskland kallas Grasmiicke. 



(hvarom se noten vid n:o 43) eller Dornreich, och en af dem 

 som i Frankrike kallas F au vette, (af färgen: fauve, gulgråj, 

 Becfin, Figuier o. s. v. — ■ Hans vanliga tillhåll är i täta buskager 

 eller större häckar, naturliga så väl som de med konst anlagda. 

 Han vistas således ock i trädgårdarna, ehuru vida mindre hos oss 

 än i de länder, hvarest mindre skog finnes, der han har blifvit 

 kallad Trädgårdssångare (Garten-sänger • Sylvia hortensis). Detta 

 namn är i vårt språk något tungt att uttala och dessutom i vårt 

 land mindre riktigt, h vårföre vi här utbytt det mot namnet Löf- 

 sångare, som i alla afseenden synes oss bäst passa för denna fogel. 

 Men emedan detta namn förr varit användt för Löfsmygen (Sylvia 

 trochilus, nedan n:o 49), hafva vi här kallat honom: »egentlige» 

 Löfsångaren. — Han finnes ända opp i Lappland, inom den verk- 

 liga skogsregionen ; således på ett och annat ställe inom polcir- 

 keln, t. ex. vid Qvickjock, 67° Lat. (Löwenhjelm), och derifrån 

 genom hela landet; i Finland samt här och der genom hela Europa 

 till och med södra Ryssland. Dock träffas han sannolikt blott 

 under flyttningstiden i denna verldsdels aldra sydligaste länder. — 

 Af Africas faunister omtalas han föga; jag finner blott anfördt att 

 han blifvit sedd i Egypten om våren (Heuglin). Men Riksmuseum 

 i Stockholm har genom J. Wahlberg fatt exemplar deraf ända ned 

 från Cafferlandets bergstrakter, skjutne i November månad. Jag 

 finner honom ej uppgifven från Siberien eller mellersta Asien. 



Synon. Motac. salicaria? Linn Fn. et S. N. — Sylvia hortensis 

 Penn. Brit. Zool. — S. hört. P, Lath. Index, sp. 3. — S. hor- 

 tensis Bechst.- — Nilss. Fn. 294. — Temm. — Genus Epilais 

 Kaup. — Gen. Curruca (hortensis) Bonap. Consp. 294, nec 

 Briss. (*). 



(*) Brissons ^ u ^^^ t IU > 372) är en art «"*«• slägtet Ficedula, Briss. Dess beskrifning tyckes vara gjord efter ett dåligt exemplar af Sylvia curruca (eller kanske 

 cinerea), men me e s ri ning af: 6 fr, tums längd, i stället för 5 tum- Ensamt ur denna beskrifning har Buffon hemtat hela sin beskrifning af "La Fauvette» och efter samma 

 beelmfning ar tydligen fig. 1 Pl, Enl. 579,1. uppgjord. - Detta allt utgör S, hortensis (Qm), Lath. sp. 3, _ Om namnet Ficedula, som ofta brukas för Sylvier, se vid si, Muscicapa. 



