68 



TRASTARTADK FOGLAR. 



S. collybita Vieill. Encycl. 466 (godbeskr. och Natural-historia). — 

 Phyllopneuste rufa Bonap. Consp. 289. 



51. Bastard-sångaren (Sylvia hypolais) (*) Pl. XIV, fig. 1 

 ("Brednäbbad Sångare") • — gröngrå, undertill ljusgul; näbben ned- 

 tryckt, ganska bred, med räta sidor (se fig. 1, b). — Vinglängd 

 75 till 79 mm. Tärs 20. Vingarna äro tämligen långa; armpen- 

 norna räcka ej fullt till Z U af vingen; 3:dje vingpennan är längst; 

 2:dra längre än 5:te. — Hanne och hona lika. 



Genom näbbens breda form afviker denne från alla de före- 

 gående arterna och liknar nästan Flugsnapparna, från hvilka han 

 dock skiljer sig genom näsborrarna, borsthåren m. m. Ännu mera 

 öfverensstämmer han med Rörsångaren (n:o 53) och har, liksom 

 denne, nedtryckt panna. Med de tre näst föregående sammanföres 

 han blott för likheten i färgen och för lättheten att derefter fördela 

 slägtet, men han afviker betydligt från dem, både i form och lef- 

 nadssätt. Han bygger ett öppet, djupt skålformigt bo mellan qvistarna 

 i högre buskar. Äggen äro utmärkt vackra, blekröda med svart- 

 aktiga streck och fläckar. Sången är mera besynnerlig än vacker, 

 ofta länge uthällande och i hög grad varierad, med talrika in- 

 blandade läten, som äro härmningar efter andra, i grannskapet bo- 

 ende foglar, ej blott sångfoglar utan äfven andra, såsom skata, 

 hackspett, Tornfalk o. s. v. Hans egna toner låta till en stor del 

 såsom om de vore med möda framprässade och det hela hopfogas 

 utan att utgöra ett sammanhängande helt, men är dock oftast 

 ganska muntert. — Fogeln vistas helst i mindre löfskog, trädgårdar 

 o. d. — I Norrige har han blifvit sedd så långt opp som "vid 

 gränsen af Helgeland" (Nilsson). Inom Sverige är han funnen i 



(*) Detta namnet måste skrtfvas hypolais, hvilket är ett gammalt grekiskt namn på 

 att någonsin hafva hört ett ivenskt namn för denna fogel. Det enda som nu plägar 



Jemtland och Ångermanland, omkring 63° Lat., liksom i Finland 

 vid Kuopio. I Ryssland förekommer han vid 64°, nära Archangel 

 (Liljeb.). I mellersta och södra Sverige är han i många trakter 

 allmän. — Dessutom finnes han i större delen af Europa; men i 

 Frankrike, Italien och norra Afrika (Algieriet) är han sällsynt eller 

 saknas och ersattes af en väl åtskild art, S. polyglotta Vieill., 

 med kortare vingar och andra pennan lika med den 6:te. — Inåt 

 Asien är han ej heller funnen , men till Afrika kommer han om 

 vintern, och torde då gå långt ned åt denna verldsdel, hvilket kan 

 slutas dels deraf, att han sällan är antecknad såsom funnen i norra 

 Africa (blott "i Egypten om våren") ; dels deraf att han är en af 

 de sednast återkommande arterna. Till oss kommer han efter 

 medlet af Maj. Äfven från Sicilien utflyttar denna art. — Från 

 Cafferlandet hafva vi genom J*. Wahlberg fått ett exemplar, skjutet 

 i Mars månad, hos hvilket jag ej förmår upptäcka någon olikhet 

 med de svenska, och flera hafva blifvit funna af andra resande, 

 som deri trott sig se en annan art (S. obscura Smith 111.). Huru- 

 vida dessa äro utvandrare från Europa måste dock tills vidare 

 lemnas oafgjordt. Vi hafva omtalat flera andra dylika foglar från 

 samma trakt, såsom af si. Anthus, Motacilla, Sylvia hortensis. 



Synonymi. Mot. hippolais Linn. (diagn. nec descr). — Sylvia 

 hipp. Lath. — Bechst. Nat. G. D. — S. hypolais Glog. Handb. 

 221. — Sylvia icterina Vieill. — Hypolais salicaria Bonap. Consp. 

 288/— Ficedula hypol. Keys. et Bias. — Nilss. Fn. Ed. 3; 324. 



d) Arter med starkt rundad stjert, utan hvitt. 

 Färgen gråaktig, ofta mörkfläckig; pannan nedtryckt och lång- 

 sträckt. Vingarne synas tämligen små till följe af jämförelsen 



Sylvier. Genom misstag, har det oftast varit stafvadt: hippolais. Jag kan ej påminna mig 

 begagnas: Bastard-näktergal, är tydligen nytt och infördt från Tyskland 



