SLÄOTKT ACCENTOR. 



73 



barrskog; bygger öppet bo, helst i en taggig buske och lägger 5 

 grönblå ägg. Han sjunger smånätt, och lefver om vintern till en 

 betydlig del af frön, såsom de Finkartade foglame, Lärkorna m. -fl.; 

 hvilket är en nog betydlig egenhet hos en art af denna familj. 



Syn. Mot. modularis Linn. — Sylvia mod. Lath. — Bechst. 

 — Accentor mod. Koch; — Nilss. Fn.; — Gloger Handb. 287; — 

 Bonap. Csp. 305. — Genus Tharrhaleus Kaup. — (Var. från 

 Japan: A. mod. rubidus Fn. Jap. p. 69.) 



8. GÄRDSMYGSLÄGTET (Troglodytes). 



Näbben ganska tunn och hoptryckt med otydlig eller ingen 

 inskärning vid spetsen; inga borsthår vid munvikarna. Vingarna 

 korta, starkt convexa, rundade, med första vingpennan nära hälf- 

 ten så lång som den 3:dje; 3, 4 och 5 nästan lika långa. Stjer- 

 ten rundad, hel, kortare än 2 / 3 af vinglängden. Tarsen hög, med 

 flera främre sköldar. Färgen rödbrun med mörka tvärvågor. — 

 Slägtet är i Amerika rikt på arter och bildar jemte flera andra där 

 förekommande slägten, en egen afdelning af denna familj; men i 

 gamla continenten finnes knappt mer än en art, som dock är vida 

 utbredd. 



56. Gärdsmygen (Troglodytes europaeus) P1..XV fig. 3; 

 ofvan mörkt rödbrun, under blekare, med svaga, mörka tvärvågor 

 på rygg. vingar, kroppsidor och stjert. — De större vingpennorna 

 i yttre fanet fläckiga af hvitaktigt och mörkbrunt. Vinglängd om- 

 kring 45 mm. Tärs. 17. 



Svenska Foglarna. I. 



Ehuru en af våra minsta foglar, är Gärdsmygen en af de vid- 

 sträcktast utbredda, som tyckes öfverallt stanna qvar i hemorten 

 öfver vintern. Jag känner ej någon bestämd uppgift att han fin- 

 nes inom Svenska Lappmarken eller Nordanfjälls i Norrige; men 

 Sunnanfjälls, samt uti Svenska Norrland (till 64°) och vid Kuopio 

 i Finland (63°), samt därifrån söderut, är han utbredd öfver hela 

 Europa ända till de sydligaste öarna. Han uppgifves äfven såsom 

 inhemsk i Algiriet (vid Bona) och är vanlig i Vestra och Mindre 

 Asien. Uti Norra Asien har han ej blifvit funnen, men väl uti de 

 nordindiska bergländerna (Nepal (fec.) samt på Japan. Exemplaren 

 derifrån hafva väl blifvit uppförda såsom egna arter; men de från 

 Japan tyckas ej visa någon olikhet med dem från södra Europa, 

 och de från Indien synas, enligt beskrifningarna, blott afvika ge- 

 nom något tydligare fläckar och tvärstrimmor. Dessutom förekom- 

 mer han på Island och Fseröarna, der han benämnes Rindill och 

 Musarbrodir (mössens broder). På Grönland finnes han icke, men 

 ett par af de amerikanska arterna, både i Norra och Södra Ame- 

 rika, likna så nära den europeiska, att man har svårt vid att anse 

 dem såsom därifrån skilda. — Han är ett litet muntert och oro- 

 ligt djur, som ständigt hoppar omkring och kryper fram bland 

 småbuskar, stenar o. d. hvarunder han för stjerten upprätt och ofta 

 låter höra sitt sträfva läte: errr! srrrr (fec. — Öfverallt där han 

 finnes har han blifvit bemärkt och benämnd. Hos oss har han 

 fått namnen Gärdsmyg, Tummeliten, Baskakung m. fl. Det sist 

 anförda, af baska, som i Skåne betyder ris, grenar o. d. till brän- 

 sle i bakugnen, emedan han ofta ses hoppa i dylika rishögar invid 

 husen. Understundom sjunger hannen ganska småtäckt och hans 

 sång är om sommarn ovanligt stark för en så liten fogel, men 

 vanligen kort och tämligen enformigt hvisslande. Han låter äfven 



19 



