74 



TRASTARTADE FOÖLAR. 



höra sig vackra vinterdagar och någongång om hösten under sol- 

 sken och blid luft. då sången är mycket svagare. Gärdsmygen 

 lefver af insekter men förtär om hösten äfven bär. Under vintern 

 ser man honom någongång, i brist på bättre, plocka köttsmulor 

 eller talg af utkastade ben o. d. vid husen. — Boet är ganska 

 stort, fast och väl sammansatt af mossa m. m. ; öfverbygdt, med 

 ingång på sidan. Det sättes väl fördoldt mellan qvistar och ris, 

 eller mellan trädrötter, och skall ofta innehålla 10 — 11 små gul- 

 hvita, röd fläckiga ägg. Såsom snäll byggmästare är fogeln flitig 

 i utöfningen af sin konst; man har iakttagit att hannen, under det 

 honan ligger på äggen^ ofta sysselsätter sig med att bygga, mera 

 än att sjunga, och att han då ofta uppsätter ett eller flera bon till 

 tidsfördrif, hvilka dock icke bli fulländade. Detta samma är van- 

 liga förhållandet med andra, ännu konstrikare bobyggare i de var- 

 mare länderna; t. ex. det med Finkarna nära förvandta slägtet 

 Ploceus. Hannarna af detta slägte äro under honans liggningstid 

 ständigt syseisatta med att förfärdiga flera af sina konstigt hop- 

 satta, hängande bon, men fullborda dem då aldrig i bottnen. Vid 

 denna tid, då de äro i sitt högsta välbefinnande, hafva godt om 

 föda och äro utan omsorger, drifvas de af en inre kraft till verk- 

 samhet i fall de äga någon högre konstfärdighet som kan bli före- 

 mål derföre. De flesta af våra småfoglar låta då höra sina vack- 

 raste qväden, och de låta då höra dem fullständigt. De däremot, 

 som af naturen blifvit hänvisade till den mödosammare byggnads- 

 konsten, öfva sig däruti. Men dä de sakna sitt vanliga, älskvärda 

 biträde, tyckas de slutligen ledsna; hvem kan väl undra deröfver! 

 Kanhända behöfves ock honans snille och fintlighet för att rätt 

 sammansätta det vigtigaste af boet, som är bottnen med balen för 

 äggen. 



Synonymi. Motacilla troglodytes L. — Sylvia trogl. Lath. — 

 Troglodytes europseus Leach; — Bonap. Consp. 221. — JSIilss. Fn. 

 405. — Trogl. parvulns Koch. — Gloger Handb. 384. 



9. STRÖMSTARESLÄGTET (Cinclus). 



Näbben tunn, hoptryckt, utan tydligt hak vid spetsen. Inga 

 borsthår. Främre tarsbeklädnaden hel; stjerten kort, tvär. — Vin- 

 garna äro tämligen små emot den något tjocka kroppen, och star- 

 kare convexa, men föröfrigt bildade såsom på Trastarna: första 

 vingpennan föga större än handens täckfjädrar; 2, 3 och 4, nästan 

 lika långa och bilda vingspetsen. Hela fjäderklädnaden är tät och 

 elastisk såsom hos Simfoglarna, och liksom hos dessa äro pannans 

 fjädrar ganska korta, — Af detta slägte äro några få arter kända, 

 som äro spridda i alla verldsdelar utom Afrika och Australien, och 

 hafva den märkvärdiga egenheten att lefva såsom vattenfoglar, ehu- 

 ru deras fötter och flesta delar äro bildade fullkomligt så, som hos 

 de öfriga Trastartade foglarna. Blott fjäderklädnaden visar någon 

 likhet med Simfoglarnas. 



57. Strömstaren (Cinclus aquaticus) Pl. XI fig. 5; svart- 

 grå med hvit strupe. — Vinglängd omkring 90 mm. Ryggfjädrar- 

 na hafva svart kaint. På de äldre, och särdeles på hannarna, äro 

 hufvudet och bröstet (bukens framdel) öfverdragna af rödbrunt. — 

 Ungarna hafva nästan hela undersidan hvit med svarta fjäderspetsar. 



Hos oss fortplantar sig Strömstaren nästan endast högre opp 

 mot Norden, i Lappland och uppåt fjäldtrakterna, ända till grann- 



