SLÅGTET CINCLUS. 



75 



skåpet af snöregionen, och långt öfver polcirkeln ända opp i Ost- 

 Finmarken (omkring 70° lat. enl. Nordvi). Nedom dessa trakter 

 är han om sommarn åtminstone mindre allmän, men finnes likväl 

 här och där i det inre af landet, tämligen långt nedåt. Jag såg 

 honom i Gudbrandsdalen i Juni; i sydliga delen af Dalarna skall 

 han finnas hvarje sommar; vid Finspong i norra delen af Öster- 

 göthland häckade Strömstarar ett par år på 1840-talet enl. Hr 

 Lundborg, och Hr C. G. Löwenhjelm såg honom i Augusti 1847 

 nära Jönköping. Om vintern qvarstanna en del i hemorten, äfven 

 uti Lappland, så länge forsar finnas som ej tillfrysa eller bli vat- 

 tentoma. De fleste draga dock söderut och träffas då öfverallt där 

 öppet vatten finnes; helst vid svaga forsar, men äfven vid sjöar, 

 ända ned i Skåne. Uti Stockholm omkring Norrbro, där vattnet 

 aldrig tillfryser, uppehålla sig nästan hvarje vinter två eller tre par 

 från November till framuti Mars, och ses der ofta dyka ned i vatt- 

 net eller sitta och sjunga på isen eller på stensättningen. An of- 

 tare märkes deras närvaro af deras vanliga, korta, skarpt skärran- 

 de läte: srrr! srrr! - — Utom Skandinavien finnes Strömstaren i hela 

 Europa och i vestra hälften af Asien, men ej allmän och om som- 

 marn blott i bergstrakter. Likväl uppgifves det att han häckar i 

 Danmark, der sådana ej finnas (Kjserbölling). I Grekland skall 

 han likaledes häcka (v. d. M.) , men till Sicilien lärer han blott 

 komma någon gång om vintern. I Afrika är han ej känd. 



Af denna utbredning tycker man sig finna att hans flyttning 

 och förekommande bestämmes af tillgången på vatten och att han 

 sannolikt ej , eller sällan , flyttar öfver något bredare haf, såsom 

 mellan Skåne och Tyskland, Danmark och Norrige. — I östra 

 hälften af Asien ersattes han af ett par andra arter, hvilka dock 

 af många blott anses för färgförändringar af den europeiska; näm- 

 ligen: C. leucogaster Ewersm., i mellersta Siberien och Altai. 



som har undersidan hvit ända till fötterna; och C. pallasii Tern., 

 i östra Siberien och Japan, med hela kroppen svartbrun. Äfven 

 de som bo i det sydligare Europa afvika något från de nordiska 

 genom klarare färger i allmänhet, eller (i östra Europa) genom 

 mörkare färg, som hos de äldre blir svartbrun under bröstet (C. 

 melanogaster Br.). I Syrien skall deremot underbröstets färg bli 

 ljusare rödbrun. 



Strömstaren lefver mest af vattenlarver och små Crustaceer, 

 som han upphemtar ur vattnet genom dykning. Han simmar så- 

 som en and , dyker ofta i rätt starka forsar och springer utmed 

 bottnen att söka näring. Sjelfva boet är skålformigt, och ej stort, 

 anbragt i jordhålor eller mellan stenar o. d. vid stranden af en 

 bäck; men det är omgifvet af en stor massa, liksom en bolster 

 af mossa, hvarmed fogeln först uppfyller tomrummet uti sjelfva hå- 

 let, där boet sedan lägges. Äggen uppgifvas vara rent hvita. — 

 Strömstaren blir lätt tam, då han är ganska vänlig och tillgifven. 



Syn. Sturnus cinclus Linn. — Cinclus aquat. Bechst. • — • Nilss. 

 Fn. 371. — Bp. Csp. 225. 



10. KUNGSFOGELSLÄGTET (Regulus). ' 



Näbben hoptryckt, ganska tunn och näsborrarna öfvertäckta af 

 en enda, liten, glest strålig fjäder. — Tarserna äro tämligen höga 

 och hafva framtill hel beklädnad. Borsthåren vid näbben medel- 

 måttiga. Stjerten tydligt klufven. Vingarna ej korta, bildade så- 

 som hos Sylvia, Turdus cfec, med första pennan liten; 3 och 4 

 längst. De hithörande arterna äro ganska små. Till sitt lefnads- 

 sätt likna de nära arterna af slägtet Parus, hvarföre man ofta an- 



