96 



ORDN. 1. TÄTTINGAR. 



som en ny art, C. costse. Den som där varit ansedd såsom C 

 familiaris, och som därstädes lefver i låglandet och dalarna, är en 

 närstående form, som väl måste anses såsom skild art (*). Der- 

 emot torde det vara vår art som finnes långs igenom hela Siberien 

 (Pallas) och ända till Japanska hafvet (MiddendorfF). I Thibet, 

 Himalaya och i Indiens bergstrakter, samt uti Nordamerika finnas 

 flera dylika ganska närstående former, eller arter, som alla utmär- 

 ka sig nästan blott genom starkare eller mörkare färger, större 

 eller mindre näbb o. s. v. 



Ofverallt där Träclkryparen finnes stannar åtminstone en del 

 qvar Öfver vintern i hembygden. Han förstår äfven då att i bark- 

 springor, knoppar m. m. uppsöka insekter och larver till sin föda, 



men får i nödfall åtnöja sig med ett och annat litet frö. Han är 

 altid i rörelse, klättrar beständigt på trädstammarna nedifrån upp- 

 åt, och, hunnen till en viss höjd bland grenarna, flyger han ned 

 för att åter börja närmare roten på samma, eller på ett annat träd. 

 Dervid låter han ofta höra sitt skarpt ljudande: Siit! eller Srrihl 

 och är så litet skygg, att man ofta ser honom tätt bredvid sig. 



Syn. Certhia familiaris Linn. — Lath. — Nilss. Fn. 181. — 

 Bonap. Csp. 224 (?). — C. costse Bailly, Obs. sur les . . . Ois de 

 Sav. 1847. — Gerbe R. Zool. 1852, 162 (C. nattereri Bp. Csp. 

 224?). — (Om C. costse och C. hrachydactyia jämf. Sundevall, 

 Cabanis Journ. f. Orn. 1855, 61). 



Fjerde Cohorten. 



Svaleartade Foglar (Hirundiniformes). 



De ovanligt långa vingarna och korta fötterna utgöra det mest 

 i ögonen fallande kännetecknet på de Svaleartade foglarna. Det 

 är handpennorna, som äro så förlängda, att de yttre armpennorna 

 blott räcka till halfva vingens längd; men dessa sednare (armpen- 

 norna) hafva den hos Sångfoglarna vanliga längden: de räcka till, 

 eller något ntöfver roten af stjertpennorna. Handpennorna äro 9 

 fullständiga, hvartill oftast kommer en ganska kort eller rudimentär 



första penna, liksom hos större delen af hela Tättingsordningen. — 

 Fötterna äro korta, men väl utbildade, hvarföre alla egentliga Sva- 

 lor kunna gå på marken, ehuru detta sker med någon svårighet. Tår- 

 na äro fullkomligt så danade som hos alla andra arter af första 

 Ordningen; men tarsen är ganska kort, blott omkring tV af hela 

 vinglängden, eller i af afståndet från vingknäet till spetsen af de 

 yttre armpennorna. Hos de öfriga formerna af Tättingsordningen 



(*) C. brachydacty la Br., obscurior, gastrseo toto pallide cineraseente ; rostro longiore (a fronte 16 mm.; ab ang. oris longiore quam tara o) ; ungue postico paullo breviore 

 quam digito. (Ungue brevi, nec digito brevi, ab altera sp, diflert.) Ala 63 mm. Tärs 16. — Mus. Stockh. e Germania. 



