IADUS VALAN. 



101 



såsom flyttfogel från nordligare trakter (Siberien, N. China, Japan?). 

 Det är skada att författare hittils i allmänhet föga brytt sig om 

 att upplysa dessa för foglarnas kännedom vigtiga omständigheter 

 och att resande så sällan förse de erhållna exemplaren med de för 

 detta ändamål nödvändiga uppgifterna af kön, dag och ställe. 



Dessutom finnes i hela Nordamerika en form (H. rufa Gm.) 

 som är undertill brunröd och som väl knappt är skild från den 

 ostsibiriska ; till storleken m. m. är hon aldeles lika med våra 

 exemplar. Hon flyttar om vintern till Sydamerika. — Af det of- 

 van anförda synes, att vår Ladusvala finnes, oförändrad, i hela 

 Europa och vestra Asien, samt, åtminstone om vintern, i hela Afri- 

 ka; och att utanför detta område bo, i alla verldsdelar norr om 

 .ZEquatorn, Svalor, som väl knappt kunna anses för annat än geo- 

 grafiska förändringar af samma art, hvilka tillbringa vintern i mot- 

 svarande sydliga länder. Hon kan således sägas förekomma på 

 nästan hela jorden, med undantag af kusttrakterna omkring norra 

 ishafvet med hela Grönland och Island, samt Polynesien, södra 

 Australien och sydligaste delen af Amerika. 



Vid Svalans, såsom alla andra foglars flyttning märker man 

 årligen att spridda exemplar ses långt före största antalet, och åter 

 försvinna, samt att ankomsten är ganska skiljaktig olika år. Det 

 blir således svårt att bestämma när Svalan egentligen kommer, 

 både i allmänhet och för hvarje särskildt år. Men vid jämförelsen 

 af talrika uppgifter finner man dock, att ankomsten i allmänhet 

 sker tidigare i sydligare länder och sednare i de nordliga, samt 

 att man såsom ett medeltal för den största mängdens ankomst kan 

 uppgifva följande tider. Hon plägar komma till Europas medel- 

 hafsländer i slutet af Mars ; — till mellersta Tyskland och Belgien 

 omkring medlet af April; — till Skåne och andra af våra sydliga 



Svenska Foglarna. I. 



kustländer omkring d. 1 Maj ; — till Stockholmstrakten 8 dagar 

 sednare; — till Norrland omkring medlet af Maj, — och till Lapp- 

 land något efter d. 20 Maj. — Genom Pallas veta vi att Hir. 

 rustica kom till Gurjew, vid norra ändan af Caspiska hafvet (47° 

 N.), d. 15 Mars 1770, samt att den östliga afarten plägar komma 

 till Dauurien i början af Maj och till Kamtschatka i Maj månad. 



Bortflyttningen om hösten tyckes ej ske i en lika ordnino-, 

 utan torde rätta sig dels efter tillväxten af den ^sista kullen af 

 ungar, dels efter kölden eller tillgången på föda* De uppgifvas 

 vanligen flytta bort från Grekland, Sardinien och sydl. Spanien "i 

 September"; ■ — från Tyskland, liksom från södra Sverige i slutet 

 af September eller början af October. — Från Stockholmstrakten 

 pläga de afresa omkring d. 25 September; — från Lappland (Ka- 

 resuando) v.p. d. 25 Augusti, då frosten ännu ej börjat; — men 

 i Alten torde de qvarstanna ännu något längre. Jag såg dem där 

 ännu d. 28 Ang. 1838, då de af folket ej ansågos skola flytta förr 

 än i början af September. — Däremot uppgifver Pallas, att de 

 lemna Ryssland (vid Petersburg?) redan "i Augusti". 



Ehuru man med skälig visshet kan uppgifva att Svalan om 

 vintern varit 4 å 500 mil eller ännu längre bort från oss, i det 

 inre af Afrika och ströfvat vida omkring där, så återvänder hon 

 dock om våren, utan att fara vilse, till samma ställe där hon bodde 

 förra året. Hon är genast vid ankomsten fullkomligen hemma- 

 stadd och igenkänner tydligen stället. Man ser dem derföre ge- 

 nast, första morgonen, sätta sig på ställen, där de förr ofta plägat 

 sitta, och med en liten sång, så god de kunna bestå den, helsa 

 den kära hembygden. Vi hafva redan förut (sid. 7) omtalat Ladu- 

 svalans sång, som låter rätt småtreflig och är vida muntrare än de 

 två följande arternas; han höres oftast om morgonen och endast 



26 



