SLÄGTET HIRUNDO. 



105 



honom lemnade förklaringen öfver hybriditetens uppkomst ;. nämli- 

 gen att honan af H. rustica någongång på våren blifvit utestängd 

 från stallet och varit nödsakad att söka skydd öfver natten i ett 

 af de utanför befintliga boen af H. urbica, samt där kommit i för 

 nära beröring med boets ägare. 



77. Backsvalan (H i run do riparia), Pl. XVII, fig. 7; . of van 

 mörkt gråbrun, under hvit med bred gråbrun gördel framom brö- 

 stet. — Vinglängd v.p. 105 millimeter. Äfven denna har några få 

 fjädrar på fötterna, men blott nederst på tarsens baksida. Stjerten 

 tämligen djupt klufven. 



Liksom de båda föregående finnes denna Svala ända opp i 

 Finmarken omkring 70° n. lat., samt i Lappland och därifrån ge- 

 nom hela Europa, till Medelhafvet, samt i hela norra Asien, ända 

 till Kamtschatka. Dessutom tillhör hon äfven Nordamerika y men 

 hon söker hvarken klippor eller menniskoboningar utan håller sig till 

 de trakter hvarest finnas sandiga backarmed lodräta branter, eller hö- 

 ga, branta flodstränder, ihvilka hon utgräfver sitt bo. Där sådana ej 



finnas saknas hon, t. ex. på Gottland. — Hon uppgifves äfven fin- 

 nas "i Egypten och Nubien hela året" (Ruppell). — Hon kommer 

 och afflyttar ungefär samtidigt med de två föregående: än några 

 dagar före, än något sednare än de. Vid Karesuando (68£°) såg 

 jag henne ännu i mängd, men sannolikt färdig att afresa, d. 9 Sept. 

 1838, då de båda öfriga arterna längesedan voro flyttade. Lik- 

 som Hussvalan tyckes Backsvalan ej gå mycket långt mot söder. 

 En del skola t. o. m. qvarstanna på Sicilien och i andra trakter 

 vid Medelhafvet. I Amerika öfver vintra de talrikt i Florida. — 

 Boen ingräfvas horizontellt, såsom nyss anfördes i lodräta branter 

 af ren sand eller åtminstone lös, sandig jord, 3 till 6 fot, såsom 

 en smal gång, rätt in, vanligtvis i stort antal nära tillsamman, 

 men ej längre ned än några få fot under blinkens öfre yta. Ba- 

 len lägges i ändan af denna gång. Äggen äro rent hvita. Nå- 

 gongång säges dock denna art bygga i hålor, t. ex. mellan sten- 

 sättningen i bro-kar o. d. 



Synonymi. Hirundo riparia Linn. et auct. — Nilss. Fn. 262. 

 — C o ty le riparia Bp. Csp. 342. 



Femte Cohorten. 



Krakar tade Foglar (Corviformes). 



Det hufvudsakliga kännetecknet som förut (sid. 14) uppgafs för 

 denna Afdelning af första Ordningen är, att hakans vinkel sträcker 

 sig framom näsborrarna. Denna bildning synes bäst då n?an sät- 



Svenska Foglama. I. 



ter tummens nagel vid ändan af Jhak vinkeln, lodrätt mot mun- 

 springan, och betraktar näbben från sidan. Man ser då tydligt, 

 t. ex. på Staren, att hakvinkeln räcker v.p* 2 millimeter framom 



27 



