KRÄKARTADE' FOGLAR. 



109 



och de breda, trubbiga fjädrarna, hvilka hos äldre Starar äro något oli- 

 ka bildade; men i båda dessa hänseenden öfverensstämmer han nära 

 med de yngre Stararna, såsom synes af det som ofvan anföres, i beskrif- 

 ningen af Stares] ägtet och af St. vulgaris. — Till hela sitt beteende, 

 lefnadssätt och yttre utseende (utom färgen) liknar han så nära vår van- 

 liga Stare, att en hvar som ser honom lefvande ej kan undgå att mär- 

 ka det. 



Denne fogel är märklig för sitt kringströ fvaiide Iefnadssätt, hvarige- 

 nom han oftare än andra europeiska foglar träffas såsom tillfällig gäst i 

 länder, där han ej bor eller reguliert förekommer. Hans egentliga hem- 

 land är Caucasiska länderna och Tartariet, eller Steppländerna från Dons 

 utlopp till öfre Irtisch och Altai omkring 50° lat. och söder derifrån» 

 men ej norr om Altai (troligen ej heller östligare). Vidare bebor han 

 norra Indien (och sannolikt det mellanliggande östliga Persien), samt 

 förekommer ofta i södra Indien och på Ceylon, dock sannolikt blott så- 

 som flyttfogel om vintern, — Vanligen anföres han äfven såsom en invå- 

 nare i hela Afrika; h vilket dock endast beror på Levaillants diktade 

 uppgift (Ois. d'Afr. 96), att han funnit denna fogel i Namaqvalandet uti 

 Sydafrika. Tvärtom visar det sig nu, att han icke finnes i hela Afrika. 

 Han är ej en gång sedd i det intill Asien gränsande Egypten, af de talri- 

 ka resande som i sednare tider lemnat noggranna underrättelser om det- 

 ta lands foglar, ehuru han tyckes ströfva från Svarta hafvet ned åt Sy- 

 rien. Han finnes nämligen vid Trebizond (enligt Abbott ; Z. Pr. 1834,51) 

 och vid Aleppo (enligt Russell) om sommaren. — Från de anförda stepp- 

 länderna ströfvar han vissa år, men ej alla, om våren, i stora skaror 

 inåt de mera trädbevuxna och odlade trakterna af södra Ryssland, samt 

 därifrån genom Bessarabien, nedåt Turkiska länderna. Dessa skaror 

 börja komma redan i Mars och April, h varefter de qvarblifva i landet 

 under en stor del af sommaren, men uppehålla sig ej stadigt på vissa 

 trakter, utan stryka omkring flockvis, där de finna föda, som hufvudsak- 

 ligen utgöres af Gräshoppor och andra insekter samt Mullbär och Körs- 

 bär, Ehuru ett ungefär lika antal hannar och honor finnas, så ses dock 

 inga qvarstanna för att fortplanta sig (Nordm. 1. c). -- Utan tvifvel är 

 det från dessa skaror, som mindre flockar utsprida sig åt alla håll i 

 Europa, I Grekland ser man dem ofta, redan i Maj eller Juni; men äf- 

 ven kunna flera år förbigå utan att de synas. Understundom komma 

 sådana flockar till Italien och mera sällan ända till östra delen af Tysk- 

 land (Schlesien, enl. Gloger). Skingrade sprida de sig vidare åt alla 

 håll, så att väl intet land i Europa finnes, med inbegrepp af Lappland, 



Svenska Foglama I. 



som ej någongång får besök af enskilda exemplar af denna art. Ofta 

 följa dessa foglar med flockarna af Starar; men då dessa skingras för 

 fortplantningens skull, irra deras följeslagare ensamma omkring tills de 

 förgås. Fogeln synes alltså blott accidentellt förekomma i hela Europa, 

 utom Donska stepperna, hvarest han årligen förekommer, samt sydliga- 

 ste Ryssland, Turkiet och Grekland, hvarest han ofta förekommer i stor 

 mängd om sommaren, ehuru utan att där fortplanta sig. 



Detta kringströfvande i stort antal, utan att fortplanta sig, är isan- 

 ning märkvärdigt, isynnerhet som Nordmann visar, att Könorganerna 

 verkligen utveckla sig på vanligt sätt vid vanlig tid (i Maj— Juni). Att 

 dömma efter de beskrifningar som finnas häröfver, ser det ut som orn 

 fogeln till ovanlig mängd förökade sig vissa år, då Gräshopporna äro 

 ymniga i hans hembygd, och att större delen (kanhända i andra året) 

 följde dessa insekter åt andra håll ; men att de, engång väl utkomna till 

 främmande orter, förlorade driften att qvarstanna och bygga bo. Denna 

 åsigt motsäges ej af det man känner om deras fortplantning. Enligt 

 Nordmann bygga de i stor mängd, och eoloni-vis, liksom Stararna. uti 

 hålor i klippor och träd, omkring östra delen af Svarta hafvet och i 

 Caucasiska länderna. Dock lära sjelfva boet och äggen ännu vara obe- 

 kanta. I dessa trakter bli ungarne flygfärdige i början af Juni, hvaref- 

 ter flockar af ungar, som följa sina föräldrar, snart börja visa sig i södra 

 Ryssland (vid Odessa), hvarest de sedan synas ända till i slutet af Sep- 

 tember. Men i Augusti skilja sig de unga från de gamla och bilda egna 

 flockar, och det är vid denna tid, som Lindermayer säger sig i Grekland 

 blott hafva sett flockar af ungar, hvilka dock endast visa sig en kort 

 tid. Af dem som sålunda utvandra torde ett större antal förgås än de 

 som återvända till hemlandet. Inom Sverige, från Skåne till Lappland, 

 hafva förirrade exemplar, åtminstone 8 gånger blifvit antecknade under 

 de sednare 30 åren och sådana hade redan blifvit anmärkta på Linnés 

 tid. De hafva varit af båda könen. Två funnos i Juni, fyra i October— 

 November; för de öfriga är tiden ej uppgifven. 



Synonymi. Tur dus roseus Linn. — Lath. — S tu mus roseusPall. 

 Zoogr. I, 420; — Nordmann, Demid. Voy. III, 123 och 307 (utförlig Nh- 

 turalhistoria, Anatomi m. m.). — Pastor roseus Temm. Man. 1815 et 

 1820; — Bp. Consp. 421. — Gracula rosea Cuv. R. An.: — Gloger 

 Handb. 169; — Nilss. Fn. 229: — Illum. fig. II, 159. 



28 



