FALK JAKTEN. 



199 



sin medförda Hök vid ett träd, då småfogiarne i trädets krona, 

 förfärade av hökens åsyn, ej våga röra sig och blott se på honom 

 samt sålunda lätt fångas (med limspö, nät o. s. v.) — Här är så- 

 ledes icke fråga om en av höken sjelv gjord fångst — Fogelfångst 

 med lockfogel, med limspö, nät o. s. v. samt med Uggla, omtalas 

 redan, såsom vanlig, av Arislophanes, Aristoteles. na. fl. 3 å 400 

 år f. C. f. 



Näst efter nyssnämnda skrifter förekomma ett par hithörande 

 yttranden av Julius F i r m i c u s Maternus från Sicilien, uti 

 hans arbete: Matheseos libri Octo, som skall vara författadt åren 

 336 och 7, men som ej innehåller Mathematik, utan är ett utför- 

 ligt arbete över Astrologien, hvilken på den tiden i Rom kallades 

 "mathesis". Uti detta arbete uppgives (Lib. V. cap. 7), att den 

 som födes då Venus finnes i Aquarii constellation "skall bli begi- 

 ven på jakt och fogelfångst, men förövrigt lat, melankolisk, odug- 

 lig" etc. "Han skall beflita sig om att uppföda hökar (''alere Ac- 

 cipitres, Falcones, Astures, Aquilas") och dylika foglar, samt hästar 

 till jakt". — Vidare förekommer i samma arbete, V, 8: de som 

 födas då Mercurius är i Jungfrun, bli starka, företagsamma, kloka; 

 uppföda hästar, hökar till fogelfångst, jakthundar .. ("nutritores equo- 

 rum, accipitrum, falconum, cselerarumq. aviiim quse ad aucuptu per- 

 tinent, similiter et canum . . , qui sunt ad venationes accommodati"); — ■ 

 samt, VIII. 14, att "den som födes vid Svanens uppgång, skall fånga 

 foglar eller handla med dem. eller med skicklighet lära foglar att 

 sjunga efter människosäng, eller med omsorg uppföda åtskilliga sor- 

 ter foglar eller Duvor (palumbes)"; men om hökar och jakt finnes 

 här ingenting. — Ännu ett annat ställe i samma arbete har genom 

 felskrivning varit citeradt såsom innehållande antydningar om falk- 

 jakten, nämligen VII, 4, hvarest dock hvarken foglar eller jägare 

 nämnas; det innehåller blott horoscop för slavar. — Det första av 



dessa ställen är märkvärdigt såsom det äldsta, hvarest namnen 

 Falco och Astur förekomma (Du Cange 1. c). Det har även av 

 alla nyare författare varit ansedt såsom det äldsta otvivelaktiga 

 bevis att falkjakten då var känd, och så ser det visserligen ut; 

 men då rovfoglar lika väl kunna uppfödas (ali, nutriri) blott för en 

 sådan fogelfångst som den nyss förut omtalade, synes det mig vida 

 sannolikare att dessa ställen endast ha avseende på denna. 



Annorlunda är förhållandet med några yttranden, som före- 

 komma i en samling brev, skrivna av C. S o 11 i u s A p o 1 1 i n a- 

 ris Sidonius, född i Lyon 428, av förnäm Gallisk slägt; un- 

 der sin medelålder använd såsom statsman och krigare både i Gal- 

 lien och i Rom; Biskop i Clermont i Auvergne år 473 och död 

 484. Han säger (Epistolar. IV, Ep. 9) om V e c t i u s , en annan 

 förnäm Gallier, som han nyligen lärt känna, att denne ej stod efter 

 någon uti att dressera, undersöka och fora hästar, hundar och hö- 

 kar (''in equis, canibus accipitribus instituendis, spectandis, circum- 

 ferendis nulli secuncius"). Här talas om att dresserajiökar (eller 

 falkar), hvilket ej kan ha varit för annat än jakt, och sysselsätt- 

 ningen med dem framställes såsom en ridderlig idrott, passande 

 för en förnäm man. Här är således, utom allt tvivel fråga om 

 verklig falkjakt. — Uti ett annat av dessa brev (III epistola 3) skri- 

 ver Sidonius till sin svåger Hecdicius, en högt ansedd man 

 av förnäm gallisk slägt från Auvergne, som blev romersk Patricius, 

 sedan han avslagit Vestgöternas anfall mot nämnde provins, och 

 sorn var son av Avitus, hvilken år 455— -6 var romersk Kejsare. 

 S. uppfordrar denne att komma landet till hjelp mot Göterna, och 

 yttrar dervid: "Här (i Auvergne) lekte du först (såsom gosse^ eller 

 yngling) med boll, hökj hund, häst, båge"...; av hvilket ställe man 

 trott sig kunna sluta, att H. infört falkjakten i Gallien (Busch, Er- 

 find. IV. 2 p. 14, art. Falkenb.), hvilket dock icke kan vara hän- 



