JPiXKJÅMfiN, 



205 



bada de stridande avlägsna sig så långt bort att de, rentav förloras 

 ur sikte och ej kunna följas, då även Falken går förlorad. Man 

 har derföre vanligen brukat att släppa två Falkar tillhopa, hvilka 

 då i början flyga åt hvar sin sida och sedan omväxla med anfal- 

 len, hvilka ändock Hägern en lång stund plägar kunna undvika. 



Det är denna jakt som vanligast kallas den stora eller ädla 

 falkjakten och som mest blivit idkad av jordens stora, och den är 

 så beskaffad att den endast kan idkas av dem som äga vidlyftig 

 jordrymd av passande beskaffenhet att fritt disponera. Dertill be- 

 höves en någorlunda jämn hed av åtminstone en och annan svensk 

 mils vidd, utan åkrar, ängar och andra odlingar som kunde ned- 

 trampas och förstöras, utan stängsel eller åar och större kärr, som 

 skulle hindra jaktens framfart, men på ena sidan gränsande till en 

 skog, hvaruti en hägerkoloni bygger bo, och på den andra sidan 

 till vatten, dit hägrarne dagligen komma för att fiska. Mellan 

 dessa ställen inväntas de överflygande hägrarne. — Denna jakt kan 

 nästan blott företagas i Juni och Juli, eller under den tid då hä- 

 grarne ha ungar, hvilka de mata i boet. Sedan rugga falkarne, 

 då de äro oskicklige att jaga. Bästa tiden på dagen är efter mid- 

 dagen, kl. 4 till efter solens nedgång, då hägrarne återvända hem 

 med föda åt ungarna. Då jakt tillställes medföras vanligen flera 

 falkar, för att efter hvarandra användas. De skötas endast av sina 

 Falkonärer, hvilka måste vara till häst för att kunna följa jakten 

 och återtaga falkarna jämte rovet. Alla övriga personer äro blott 

 åskådare; men vid dessa tillställningar pläga ofta hundradetals per- 

 soner, damer och herrar, vara inviterade att deltaga i nöjet, hvilka 

 dels äro till häst, för att på närmare håll kunna följa med, dels placeras 

 de på höjder och andra ställen hvarest fältet kan väl öfverskådas. 

 Då man har tillfälle att väija sin plats, bör man ställa sig så, att 

 vinden kominer från det håll, dit Hägern ämnar sig; och Falkarne 



tSwmka Foglarna* 



böra ej släppas förr än Hägern är några huudrade steg förbi, hvar- 

 igenom Falkarne få förmånen att flyga mot vinden» — Understun- 

 dom komma Falkarne sinsemellan i strid om rovet; men då de 

 alltid ha avtrubbade klor och näbbspets samt näbbtänder, pläga de 

 ej göra hvarandra mycken skada; ej heller kunna de av samma 

 skäl spänna sig hårdt fast i rovet. Hägern äger väl i sitt starka 

 hvassa näbb ett mäktigt försvarsvapen, hvilket han dock ej kan be- 

 gagna förr än han kommit ned på marken och således har ett fast 

 stöd, men då kan han ofta vara farlig för Falkarna och även 

 Falkonären, som skyndar sig fram för att taga honom och for att 

 ge falkarna hvar sin duva, måste väl akta sig för hans hugg, som 

 pläga riktas mot ögonen. — En för denna jakt utmärkt tjealig 

 hed, som ända till vår tid varit begagnad dertill, finnes i Holländ- 

 ska provinsen Geldern vid slottet Loo, v. p. 3 sv. mil norr om 

 Arnheim. Den har flera svenska mils utsträckning och nära midten 

 derav finnes en liten skog hvarest årligen mera än 1000 par hägrar 

 bygga bo, på en eller flera mils avstånd från de vatten i hvilka 

 de fiska. 



Jakten på Glada är lika underhållande som den på Häger och 

 hörer till den stora jakten, men då Gladan lever mera enslig och 

 aldrig förekommer i större antal på hvarjd ort, inträffar tillfället 

 att jaga henne mindre ofta och jakten kan ej med säkerhet på för- 

 hand bestämmas. — «■ En av de foglar som är särdeles nöjsam att 

 jaga med falkar, är vanliga Skatan, som väl ej har stark flykt, men 

 som med en utomordentlig slughet och väl avpassade, oförmodade 

 vändningar, förstår att undvika och förvilla sina förföljare, och der^ 

 igenom skall iemna ett högst underhållande och nöjsamt skådespel. 

 Om skog eller träd, eller häckar, eller blott buskar finnas J grann- 

 skapet, så flyr hon dit och förstår så väl att dölja sig eller att und- 

 fly åt motsatta håll mellan grenarna att hon ofta befriar sig, En 



