242 



PJERDE ORDNINGEN. 



Hönsfoglarnes vanligaste och liksom normala färg är simpel: 

 gråaktig och mörkspräcklig. Nästan alla honor och ungar av denna 

 Ordning äro så färgade och största antalet hannar äro foga olika. 

 Men av en del arter prunka hannarne med de grannaste färger 

 och utmärka sig dertill genom stora och ovanliga utbildningar av 

 fjädrar eller hud (såsom Påfogel, Fasan och Hönsslägtena). Över- 

 huvud finnas knappt bland andra foglar så betydliga yttre kön- 

 skillnader som bland dessa; ty ehuru skillnaden i färger, till och 

 med i fjädrarnes former, kan vara lika stor hos några slägten av 

 andra ordningar*), så tillkommer hos Hönsen en vida betydligare 

 olikhet i storleken, emedan hannarne ofta ha nära dubbelt så stor 

 volum, eller vigt, som honorna (t. ex. vanliga Höns, Kalkon, Tjä- 

 der, Orre m. fl.). — Av alla Höns äro års-ungarne lika tarvligt 

 utstyrde som honorna, eller än mera gråaktiga, men ofta äro de 

 dock ganska olika med dem. 



De inre delarne visa, liksom de yttre, åtskilliga likheter med 

 Rovfoglarnes, men i de flesta fall en alldeles motsatt bildning. Det 

 svaga näbbet förmår ej att sönderdela eller krossa födoämnena, hvilka 

 derföre nedsväljas hela. Men de komma först ned uti Krävan 1 som 

 är en stor, hudartad säck vid matstrupen, belägen under huden, fram- 

 om gaffelbenet, men till sin function motsvarande de idislande dagg- * 

 djurens våmb. Uti denna uppmjukas födoämnena och komma der- 

 efter, genom slutet av matstrupen, ned uti Muskelmagen, hvars ca- 

 vitet, såsom hos andra växtätande foglar, är tämligen trång, men 

 utanpå, åt båda sidor, beklädd med ganska hårda och tjocka muskler, 

 och, inuti, med en hård, läderartad hud. Här söndermalas de hårdare 

 ämnena genom de båda motsatta musklernas verkan, av den hårda 

 maghuden med tillhjelp av grov sand eller småstenar, som dessa 



*) T. ex. Vidua, Coliostruthus och Euplectes m. fl. bland de Sparvartade; Malurus, 

 rikanske så kallade Ampelis-arterne, Pipra, Rupicola; — Trogon, Trochili; — Anas Linn 



foglar begärligt nedsvälja med födan, samt beredas sålunda för upp- 

 lösning av körtelmagens saft och i tarmen, samt i de 2 stora blind- 

 tarmarna, hvarmed Hönsen äro försedda. — Skelettet är tämligen 

 lätt igenkänneligt på det lilla huvudet med svaga ansiktesben och 

 näbb; hopvuxna ryggkotor, hvilkas taggutskott äro förenade till en 

 hel köl långs åt ryggen; stort bäcken med starka bakre extremite- 

 ter och i förhållande små vingar; men isynnerhet genom det alltid 

 svaga gaffelbenet, hvilkas båda grenar äro föga böjda och ligga nära 

 intill bröstbenet, samt genom det stora bröstbenet, som hos de flesta 

 slägten är ovanligen långsträckt bakåt, med långa, smala, frånskilda 

 bakre (eller sido-)utskott, och med den ganska höga kölen, som bör- 

 jar långt bakom benets framända. Vingbenen äro ganska korta, och 

 båda benen i underarmen (cubitus) äro nära lika tjocka, men starkt 

 böjda och ha således ett större mellanrum. De räcka ej fram till 

 ändan (Proc. coracoideus) av det stora bakre nyckelbenet. På föt- 

 terna är första tå-leden längre och vida tjockare än de övriga. — 

 Vingarnes och fötternes muskler ha alltid flera bensenor, men till 

 olika antal hos olika slägten. Sådana finnas dock även hos flera 

 Rovfoglar, Vadare och Vattenfoglar, ehuru vanligen ej så många 

 som hos Hönsen. Musklerne äro i allmänhet stora och köttiga, samt 

 fullständigare än hos alla andra foglar; ty ingen muskel, bland dem 

 som tillhöra fogelklassen, saknas, men några, som annars pläga sak- 

 nas eller blott vara ofullständiga, äro här stora och fullt utbildade 

 (t. ex. subclavius, framom pectoralis minor, mellan stora och lilla 

 nyckelbenet). Även de båda bröstmuskelparen äro ovanligt stora, 

 såsom synes av den höga bröstbenskölen. Då dessa utgöra de 

 egentliga flygmusklerna, skulle de tyckas förutsätta en ovanligt stark 

 flygförmåga, och i sanning utveckla Hönsen en ganska stor kraft 



Nectarinise, Ptilorynchus * Pholidauges et Calornis, Paradisen et Epimachi; de ame- 



