304 



VADARE. 



det längre än huvudet och tunnt; alltid med stora näsborrar, sit- 

 tande lägre ned, eller under överkäkens halva höjd, i en stor 

 näsgrop, som blott betäckes av mjuk hud utan underliggande ben. 

 Näbbet är således vid roten blott förenadt med cranium ge- 

 nom ett något bredare ben upptill, i näbbryggen, och en smal 

 benspjele, i käkkanten; båda beklädda med hårdare, hornartad 

 hud; men på överkäkens sidor är, vid roten, mellan nämnde ben 

 en stor öppning, som endast betäckes av mjuk hud, hvaruti de 

 stora näsborr-öppningarna sitta. Genom denna bildning blir näb- 

 bet mer eller mindre svagt eller vid roten böjligt. — De flesta 

 hithörande arterna äro små; dock finnas även några stora, såsom 

 Tranorna. 



COHORS 1. Ralliformes (Sumphönsartade Vadare) med 

 fastare, på ändstycket hårdt, oftast kort näbb ; långa tår, samt korta, 

 rundade vingar, hvilkas mellersta pennor äro föga kortare än de 

 sista, och dessa ej betydligt kortare än handpennorna. (Undan- 

 tag: med längre, något spetsade vingar, några av första familjen; 

 -— med längre näbb och vingar, si. Eurypyga). 



Fam. 1. Rallinse (Sumphöns) utan fjädrar över näsborrarna. Tårna 

 långa: mellantån med klo J, stundom hälften av vinglängden (oftast längre än 

 fotleden, då denne ej är förlängd). Baktån är även betydligt längre än på 

 de följande. — En stor del av dessa foglar och isynnerhet de siste, äro verk- 

 lige Vattenfoglar, som tillbringa sin mesta tid med att simma i vattnet. 

 Deras likhet med Hönsen är blott apparent. De borde rätteligen ställas sist 

 bland Vadarna, då ordningen mellan huvudavdelningarna (Cohors 1—4) bleve 

 omvänd mot den här framställda, hvilken blivit sådan den är till följe av 

 bearbetningens tillfälliga fortgång; 



o) med smalare näbb, av huvudets längd eller mera, och tår utan hud- 

 kanter: Parra, Notherodius, Rollus*), Ortygarchus; 



b) med kortare, vanligen tjockare näbb och enkla tår: Ortygomélra, Pha- 

 laridium, Gallinula, Porphyrio, Ocydromus, Notornis; 



*) De till vår fauna hörande slägtena utmärkas med mrsiv stil. 



c) med bred, läderartad hudkant (simhud) långsåt tårnas båda sidor. 

 Fulica, Heliornis (Podoa). 



Fam. 2. Eurypyginse; näbb längre än huvudet, smalt, rakt, utan 

 tjädrar över näsborrarna; stjerten lång (nästan som cubitalvingen), bred, run- 

 dad. Vingen stor, rundad, bred; handpennorna tämligen långa. — Blott si. 

 Eurypyga, från Guyana; en högst egendomlig form, även till levnadssättet. 



Fam. 3. Rhinochaetinae med tjädrar över näsborrarna; medelmåttigt 

 långa tår och korta, rundade, kullriga vingar. — Ett par eget bildade slägten 

 från heta zonen i Australien sammanställas t. v. här: Rhinochastus; Pedio- 

 nomus. 



COHORS 2. Tringiformes (Snäppartade Vadare) med 



långa vingar, hvilkas mellersta pennor (de första armpennorna) 



äro ganska korta och sneda (kortare, eller ej mycket längre än 



handtäckfjädrarne). De följande armpennorna bli småningom 



längre, så att några bland de sista räcka till vingspetsen. — 



Vingarne äro, med få undantag spetsade, med första eller andra 



pennan längst; tårna medelmåttiga eller korta. (Undantag, med 



rundade vingar, dels korta: Psophia; dels långa: Grus, Vanellus). 



Fam. 1. Gruinae (Tranor): Stora foglar med ganska långa ben och 

 hals; tämligen korta, ej tjocka framtar med smala, spetsiga klor bland h vilka 

 den inre är starkare och vida mera krökt än de övrige, liksom hos rovfog- 

 larna. Baktån liten. Munöppningen liten: icke kluven långt bakom ansik- 

 tets fjädergräns. Vingarne stora med rundad spets, hvarföre desse foglar 

 flyga med stilla vingar, seglande på luften liksom Örnar, Glador, Storkar. De 

 följande (Fam. 2—4) flyga skarpare, med hastiga, kraftiga vingslag. — SI. 

 Grus, Psophia. 



Fam. 2. Otidinas (Trappar): mest stora foglar med mindre förlängda 

 ben och hals; ganska korta, starka tår, med korta, tjocka, trubbslitna klor; 

 utan baktå. Näbb kortare än huvudet, vid spetsen inskuret; inanöppningen 

 längre kluven: till nära under ögat. Färgen spräcklig. — De leva på torra 

 hedar och fält, eller i sandöknar, i gamla continenten. — SI. Qtis, Tachy- 

 d rom us. 



Fam. 3. Charadriinae (B ro ek foglar): små eller medelstora foglar med 

 hög panna, smalt näbb utan inskärning och utan nedböjd, vanligen något 

 trubbig spets. Rotstycket (utmärkt av näsgropen) vanligen något längre än 



