TRANAN. 



315 



kommer i otaliga skaror mot slutet av Oktober och i November, 

 för att kvarstanna till Mars, då de efterhand avtåga. Under 

 denna tid förtära de endast sädeskorn och göra betydlig skada 

 på de stora Durrah-fälten kring floderna. (Brehm, Cab. Journ. 

 1854, 79). — Ungefär detsamma berättas av Heuglin, som även 

 funnit dem i stor mängd om vintern i Abyssinien vid sjön Tana 

 (eller Tzana; 12° lat. Ibid. 1863. 4). — Ett mindre antal skola 

 likväl kvarstanna i södra Europa, både i Grekland, Italien och 

 Spanien; en och annan t. o. m. i Frankrike. 



Bland alla foglar tyckes Tranan vara den, hvars flyttnings- 

 vägar lättast skulle kunna utforskas, hvilket borde ske genom 

 flera personers förenade bemödanden, hvarigenom man från många 

 håll i södra och mellersta Europa, i Mindre Asien och norra 

 Afrika kunde erhålla uppgifter deröver, om ock ej alltid så upp- 

 lysande och fullständiga som de av Gonzenbach, i Cabanis Jour- 

 nal 1863, 68. Följande underrättelser, som jag hittills erhållit 

 och sammanställt, torde tills vidare kunna lemna en allmän över- 

 sikt av ämnet. 



Över Tranans flyttning i Sverige finnas iakttagelser medde- 

 lade i Vet. Ak:s Öfv. 1844, 46 och 48 t. o. m. 51, mest under 

 rubriken: "Samtidiga Observationer". Såsom derav synes, börjar 

 hon komma till oss i Mars eller April, ganska olika efter väder- 

 leken under olika år, och invandringen fortsattes under ett par 

 veckors tid. Utflyttningen om hösten börjar redan i Augusti och 

 fortsattes under September eller t. o. m. i October. — Nilsson 

 har i Skand. Fn. meddelat ett bland skånska allmogen vanligt 

 rim över Tranans ankomst; men antingen översatt det på upp- 

 svenska eller meddelat clet efter skriftlärda personers uttal. I 

 sin ursprungliga skånska form heter det: "Tredje torsdan i Thor, 

 troer Tranan trin pd Skånes jor" (trser trin ~ träder eller trampar 



steg. Med Thor menas Mars månad). Medeltiden för hennes 

 ankomst torde dock rätteligen infalla i April månad. Hos oss 

 flyttar Tranan mest tämligen rätt åt norr och söder, så att floc- 

 karne t. ex. gå rätt över mellan Östergötland och Norrland, förbi 

 hela Upland, som med Södertörn skjuter ut i Östersjön såsom en 

 halvcirkel. Flyttningsvägarne tyckas dock vara ganska förän- 

 derliga, med dragning åt öster eller vester, sannolikt till följe av 

 vinden och andra orsaker. I Stockholm ser man aldrig Tranor och 

 de som för övrigt stundom ses flytta inom nämnda halvcirkel 

 (t. ex. vid Trosa, Tierp o. s. v.), torde blott vara sådana som 

 häckat där inom; ty i norra delen av Upland lära tämligen många 

 vistas över sommaren. — En betydlig mängd gå över Vestergöt- 

 land, mellan Venern och Vettern, och efter som det vill tyckas, 

 ett mindre antal, sannolikt mest från Norrige, följa vestra kusten. 

 Alla Tranor tyckas om våren komma in i landet över Skånes 

 sydkust, och om hösten gå de flesta ut samma väg; men en 

 mindre del vika då av från vestra kusten till Danska öarna, 

 hvarest de vid den tiden finna bördiga åkerfält att skatta. — 

 Alla Tranor som bebo Norrige måste flytta genom Sveriges vest- 

 kust; ty ingen flyttning äger rum Över Kattegat, mellan Norrige 

 och Jutland. Enligt benägen uppgift av Prof. Steensteup i Kö- 

 penhamn saknas Tranan helt och hållet på Jutland och namnet 

 Trane har där övergått till en annan fogel, Ciconia nigra. — 

 Genom flera meddelanden känner jag att Tranor överallt flytta 

 rätt i norr och söder över Finska viken. 



Bland stråkvägar för Tranan, torde en bland de betydligare 

 vara den, som enligt Naumann (V. D. IX, 353 och 357) går ge- 

 nom en del av Sachsen (Timringen), hvarest otaliga Tranor om 

 våren flyga rätt mot öster, och om hösten mot vester (aldrig mot 

 norr eller söder). — Uppgifterna om denna flyttningsväg äro högst 



