TRÅPPSLÄGTET. 



325 



sig om vintern flera tillsamman i flock och stryka tämligen vida 

 omkring så att de då kunna avlägsna sig långt nog från sitt 

 hemvist; dock söka de icke efter ett blidare klimat. — Födan 

 utgöres huvudsakligen av de gröna bladen eller stjelkar och 

 frukter av lägre växter, allehanda frö och mogna frukter samt 

 insekter, mask o. d. Dessa sednare utgöra ungarnes föda, först 

 uteslutande, sedan allt mera blandade med växter. — Trappen 

 är en i hög grad skygg och listig fogel, som väl förstår att be- 

 dömma hvilka personer eller andra levande varelser, som äro 

 honom skadliga eller icke, och som förstår att med skicklighet 

 undgå jägarens anslag, hvarföre han är svår att erhålla, även i 

 de orter där han är allmän. — Efter förnyade förföljelser lemnar 

 han snart för alltid den trakt där han varit bosatt. Han lärer i 

 synnerhet rätta sig efter den utmärkt starka syn hvarmed han, i 

 likhet med de flesta foglar, är begåvad; men enligt av Naumann 

 anställda iakttagelser skall han ha tämligen svag hörsel, så väl 

 som lukt. — Man har uppgivit att Trappen bäst kunde jagas 

 med vindthundar, som oförmodadt släppas på honom och taga 

 honom under språnget, innan han hinner flyga opp. Detta är 

 en gammal saga, som i något annan form återfinnes hos Xeno- 

 phon (Anab. I, 5). Sannolikt har det lyckats på något ställe 

 hvarest fogeln ej förr varit utsatt för förföljelser och man till- 

 fälligtvis kommit honom nära; men Naumann förklarar bestämdt 

 att detta endast kunnat ske med (yngre) exemplar, på hvilka 

 vingarne tidigt en vintermorgon, efter regn och derpå följande 

 stark frost, varit av isen så hopfästade att de ej hastigt kunnat 

 utvecklas, samt att detta verkligen en och annan gång skett i 

 Sachsen, då jägaren känt fogelns nattstation och iakttagit till- 

 fället vid passande väderlek, som dock sällan inträffar. Denna 

 hetsjakt med hundar omtalas (enligt uppgift av D:r Lindblad) 



Svenska Foglama. 



såsom en fabel av Howard Saunders, i en uppsats uti The Field, 

 4 Febr. 1871, om Trappen i Spanien, hvarest han är allmän. 

 Trappen behöver annars ej springa innan han lyfter sig opp 

 över marken, utan är genast i full flykt efter ett eller två språng 

 med fötterna. Anmärkningsvärdt är att vingskjutna Trappar 

 sägas icke begagna sin stora förmåga att springa för att und- 

 slippa faran, utan snarare sätta sig till motvärn. 



Fortplantningsdriften yttrar sig tidigt på våren, i Tyskland 

 redan i Februari, då hannarne bli oroliga, ströva omkring och 

 börja slåss sinsemellan. De krumma sig och uppblåsa halsen, 

 slå upp stjerten i hjul och trippa omkring honorna, ofta med 

 nedfällda vingar, såsom Kalkontuppar, då de låta höra ett kntt- 

 rande, svagt läte, hvilket är det enda som höres av äldre Tia]) 

 par; eljest äro de beständigt stumma. I Mars eller April skilja 

 de sig parvis, men det tyckes ej vara avgjordt att de verkligen 

 leva i engifte. Honan ruvar ensam i 30 dygn på äggen, som 

 läggas nästan på bara marken, bland högt gräs eller i en sädes- 

 åker. De äro vanligen blott 2, mindre än gåsägg och mera run- 

 dade, blekt grågröna, dunkla, med ljusbruna fläckar. Ungarne 

 skola först efter ett par dygns förlopp kunna springa och sjelve 

 söka föda; modern framlägger i början födan åt dem och vårdar 

 dem med största ömhet på samma sätt som Rapphönshonan. 



Synonymi. Otis Aristot.; — Aves quas tärdas Hispania appellat, Plin. X, 

 22 (29); — Ostarde, Bélon, Oys. 235; — Otis tärda L. S. N. X, 154 (Edw. 

 73; Alb.; Dodart); — XII, 264; (non in Fn. Sv.); — Lath.; - Retz. Fn. 

 Sv. 203 (1800); — Nilsson, Orn. Sv. II, p. 1; — Skand. Fn. Ed. 3, 115; — 

 Holmgren Handb. II, 759; — Naumann Vög. D. VII, 12; — Nordm. Fn. 

 Pont. 223; — Gerbe, Degland Orn. Eur. II, 95, Outarde barbue: — Yarrell 

 Brit. Birds 1856, II, 428. 



Anm. Av synonymien inses att namnet 'Härda' härstamma]- från Pli- 

 nius, som uppgiver att Trappen så kallades i Spanien, hvarest han då, såsom 

 ännu, var allmän. Det synes mig knappt troligt att detta namn är det latin- 



82 



