328 



VADARE. 



Ehuru oansenlig denne fogel kan synas, så får han dock en 

 stor märkvärdighet derigenoin, att han är den fullständigaste cos- 

 mopolit i hela fogelskaran, och sannolikt i hela djurverlden, samt 

 är i detta hänseende jämngod med människan; ty han finnes ut- 

 spridd kring hela jorden; men i alla klimat blott vid havs- 

 kusterna, rundtomkring verldsdelarna, och ingenstädes rätt all 

 män. Namnet Höttring, hvarom vi talat förut, sidan 303, är så- 

 ledes högst betecknande, då det utmärker hans vistelseorter, över- 

 allt i verlden där, hvarest Havstång (Hötter) uppkastas på stran- 

 den. Han tyckes ej någonstädes uppehålla sig regelbundet inne 

 uti fastlandet, vid floder och sjöar; men under flyttningen från 

 Ishavet till sydligare kuster måste dock flera exemplar årligen 

 fara tvärt över både Europa, Asien och Nordamerika och man 

 finner honom då stundom i Tyskland, Schweitz m. m. Dock 

 träffas han blott sällan, emedan han flyger starkt och behöver 

 troligtvis blott en eller annan gång stanna för att hvila en stund 

 under resan tvärt över en verldsdel, men uppehåller sig ej längre. 

 Riksmuseum äger ett exemplar från Wisconsin, vid sjön Michigan 

 i Nordamerika, skjutet mot hösten av en där bosatt Svensk, Hr 

 Kumlien, och i Afrika är han funnen, följande Nilfloden, i Sen- 

 naar samt, av Kirk, vid Nyassasjön nästan midt i Afrika, — 

 Såsom häckfogel är han dock vida mindre utbredd och synes 

 vara inskränkt till de båda kontinenternas nordliga kuster. Han 

 finnes häckande på Island, Shetland och Orkneyöarna (sannolikt 

 även i norra Skottland?), på Jutland och Danska öarna, samtliga 

 kusterna omkring Östersjön, Sveriges vestra och hela Norriges 

 kust, samt vidare Rysslands och Sibiriens nordkust samt Nova 

 Zemlia (Baer), (Kamtschatka? enl. Pallas) och vid Ochotzka havet 

 (på ön Schantas, 55° lat., Middend.). Det nordligaste ställe hvarest 

 han funnits häckande var vid Taimyrfloden i Sibirien, omkring 



75° lat., där Middendorf träffade både gamla, med ägg i Juni, 

 Juli, och årsungar, hvilka alla flyttade bort omkring den 10 Au- 

 gusti. Av den något otydliga framställningen ser det ut som 

 om en del skulle haft sina ruvningsställen flera mil från havs- 

 kusten; även på Island skulle han, enligt Faber, häcka på höj- 

 derna, längre från havet (månne en egenhet för den högre norden?). 

 På Spetsbergen erhölls, 1868, ett exemplar, som nu finnes på 

 Riksmuseum i Stockholm, och fogeln lärer vara sedd där en 

 gång förr av Prof. Newton; men det är ovisst om han kan före- 

 komma häckande därstädes. — I Amerika häckar han vid kusten 

 av ishavet, i Hudsons bay och på Grönland, men jag finner ej 

 gränserna åt N. och S. uppgivna; sannolikt äro de dock någor- 

 lunda lika med dem i gamla continenten (55° till något över 70°?). 

 På alla andra ställen tyckes det som om denne fogel alle- 

 nast skulle förekomma kringstrykande under flyttningstiderna och 



o 



om vintern. Åtminstone är detta med säkerhet förhållandet i 

 Europa: vid kusterna av Holland, England, Frankrike och Spa- 

 nien, samt vid hela Medelhavskusten. Ävenså vid Afrikas nord- 

 kust och vid Röda havet. Vid Svarta havet visar han sig i April 

 och October (Nordm.). På kusterna av Indien, China, Sundiska 

 öarna o. s. v. förekommer han ej sällsynt om vintern, liksom 

 långs efter Afrikas båda sidor. Museum äger flera exemplar i 

 vinterdrägt från Sydafrika och ett från en av Moluckiska öarna, 

 alla dödade under vår vintertid. Även på Australien samt ända 

 ned på Van Diemens land är han (enligt Gould) icke rar vid 

 samma årstid och i vinterdrägt, och han är funnen på flera bland 

 öarna i alla delar av Polynesien, alltid under nordens höst 

 eller vintertid. — I Amerika förekommer han, under norra he- 

 misphairens vinter, i Vestindien och utmed kusten, ända ned i 

 Chili. 



