346 



VADARE. 



komma på Skanörs ljung och några ställen närmast däromkring 

 samt, enl. Holmgren, på ljunghedarna vid Karup utmed Laholms- 

 bukten, vid skånska gränsen*). I sydligaste Norrige har ett 

 exemplar erhållits (i Jsederen). Annars är han vida kringspridd 

 i gamla continenten, ungefär till 55° lat., eller något litet nord- 

 ligare hos oss (och möjligtvis i England? men knappt i Ostsibi- 

 rien och svårligen på något annat ställe). Hans geografiska ut- 

 bredning är särdeles märkvärdig, då han i Europa allenast tyckes 

 finnas vid havskusterna, men i Asien uppträder såsom häckfogel 

 midt inne i det stora fastlandet, vid saltsjöarna omkring 50° lat, 

 3 a 400 geogr. mil från Indiska och Chinesiska haven, hvarest 

 han måste uppehålla sig om vintern. 



Utom i Skåne är han i Europa funnen häckande på Danska 

 öarna och Jutland (ända upp till Lsessö och Fredrikshavn, 57i° 

 lat.; enl. Kjserbölling), på Tysklands Östersjökust och Eugen; 

 vid Nordsjökusten av Schlesvig och söderut, i Holland och Frank- 

 rike (ända ned mot Spanska gränsen) samt på Englands och Ir- 

 lands kuster och på Azoriska öarna (38° lat; Godman, Ibis 1866, 

 100). Vidare säges han häcka på Frankrikes Medelhavskust 

 (Degl.); vid Adriatiska havet, och vid Svarta havet (på vestra 

 kusten; Ibis 1870, 330; norra kusten, Nordmann). — För övrigt fin- 

 nes han, väl huvudsakligen under flyttningen och vintern, i hela 

 södra Europa: Spanien, öarna i Medelhavet, Italien, Grekland, 

 samt norra Afrika. Lindermayer uppgiver att han kommer till 



kusten av Grekland (Hellas) vår och höst, men flyttar norrut för 

 att häcka. Vid Röda havet och inuti Afrika, i Sennaar etc. är 

 han allmän om vintern och har blivit funnen ända ned i Syd- 

 afrika. 



Särskildt må här anföras några häckningsorter for denna 

 fogel, som blivit uppgivna, men som dock förefalla tvivelaktiga 

 och torde behöva ånyo undersökas, nämligen: lo Canariska öarna 

 enl. Bolie, som säger (Cab. Journ. 185.7, 336), att fogeln är högst 

 allmän och förmodas fortplanta sig där; — 2o, N. Fez (V. Afrika, 

 35° lat; Naumannia 1852, I, 78); — 3o vid saltsjöarna i Sahara, 

 söder om Algier och Tunis, uppgiver Salvin sig ha funnit ho- 

 nom häckande (Ibis 1859, 355). Dessutom säger Naumann (V. 

 D. VII, 114) att han är allmän (under flyttningen?) vid några av 

 Ungerns större insjöar, hvilket dock strider emot flera andra 

 yttranden hos samma förf. och ej bekräftas av Kornhuber, som 

 icke upptager denna art i sin förteckning över Ungerns foglar. 



Uti Asien träffas denne Sandrulling allmän midt inne i fast- 

 landet och utan tvivel häckande, på saltstepperna vid Caspiska 

 havet (Baku, 40° lat; Ménétr.) och, enl. Pallas, vid saltsjöarna i 

 Tartariet och Mongoliet samt i Dauurien, mellan Argun och Onon 

 (öster om Baikal, 50—51° lat). Här återfanns han av Rådde, 

 vid sjön Tarei-noor, från 18 April till 2 September, av hvilken 

 årstid inses att han här häckat Längre mot öster är han icke 

 funnen förrän i norra Japan (Blackiston, Ibis 1862, 330). Det 



07^ V Uti Fmsch & Hartlaubs Vög. Ost-Afr., pag. 653, uppgives denne fogel vara funnen på Öland, av Meves, som dock blott omtalar honom från Skanör i Skåne (V A Ö 1868 

 ^ ' F . ler * Såd f a ' ej ***** U f gifter förkomma, till en del beroende på otydliga uppgifter bos författarna, som vanligen icke angiva tiden clå en fogel är funnen, men ofta" fram-' 

 ställa sm formodan att han häckar på stället, emedan han blivit funnen både vinter och sommar; hvilket dock är ganska osäkert då fråga är om de små Vadarna som ofta börja 

 avflytta från hackorten tid lg t i Augusti. Har må blott anföras ett par dylika uppgifter, som närmast beröra värt ämne. - Denne fogel uppgives häcka pä Balearema, enl Homeyer 

 som dock blott säger att fogeln där förekom i små flockar av 3-10 (således icke då häckande; Cab. Journ. 1862, -122); - likså i Palestina, enl. Tristram, som endas anför atthan 

 ar allman både vin er och vår, på kusten (av Medelhavet. Z. Pr. 1864, 150). - Vidare i norra och södra China, enl. Swinhoe, som säger (Z. Pr. 1863, 310) att "Ch cantianu" koT 

 £™ tll l° hm *\ kl \ St 0m 1 vmtem 5 men beskriver en helt annan fogel (större, med köttfärgade ben, blek färg m. m.) som häckar vid China (Aeg. dealbatus Swinh. Z. Pr. 1870, 138- Ibis 

 1870 361). - I Amerika ar vår art ej tunnen, men han har blivit upptagen såsom amerikansk, emedan man trott en i Californien funnen fogel (Hiaticula nivosa Cass.) icke vara en 



