€Mi 



Aâiiie ^umotifitïe ia uffotifiïlc ©uomafaiftûe ia ttjaten^ 

 gin nijfte, iotca ftjb^ämeft ^umaïata racaftauat, ia ïjcmta mteïetanê 

 patnetta tactouat toiuotan mina 3acobuê $inno ^umatan armon, 

 fjänen p^än fananê tunnon ia tjmmarbijçen, rauïjan ia ternetyben 

 fieïun ia ruumin puofeft, ia nujntein fittä täätbä lacté? taiuan 

 iton ia ijancaicïifen elantan ^efu^en (èïjriftnren cauta. 



^tyljä ^auati coImane$ tngljuê ßolofferin canfan t^go täftä 

 muoto fano: ^umalan fana afnfan tetfä runfaft caicfen ioijfaub= 

 Ijen canfa. Dpettacat ia ntanatcat teitän feffenän ttteifuiüe, nur* 

 fifle ia Ijengetifttte tauïailfe, toeifaten armon canfa ^erraüe teib- 

 fyän ft)bl)ämeftän. 9?äütä fanoitta mana|ri "ß. ^auati ei toaiuoin 

 opetaita, mntta mos cuutioita, että f)e ^untalan fana ttn'rtäft, 

 mifuft, aljferaft, aina ia iocapaicaS ia lijatengin S'umattftê coco* 

 urjê cufa ifänäne fe taitaiê tattactu tutifit, cuutifit, aiateïifit, ia 

 ritcourté feîa treifutS eb^efänö üitäfit ia fitä nijn vacaftaifit, että 

 fe feta fjeibfyän oman että tnöe muibljen ft)bf)äntin taitais tattua, 

 ümrttta, ia fießä atat tti)ft). 3tt fentäben I)än mös fano, että fen 

 pitäiS afnman meibfjän feafara. (£ij fen üibtjä oteman ninquin 

 oubtjon e(i toterem, ioca eij maljua afntnafija pibljä meibïjan tt)fö- 

 näm mutta ninquin coto poijmt ia perlen ntifyen, atanomaifen, 

 pt)ft)uäifen r iuuritetun ia iftutetnn meiljin, nijn ütä fe ijäti met* 

 bl)än tt)fbnäm ptyftjiê ia fjebljemtäib^ie. 



)••( Ü £ttä 



