Pedersöre — i dagligt tal Pedersö (pådasa 1. pådasa) — 

 församling, en af de älsta i landet, omfattade fordomtima 

 Österbottens kustbygd från Vörå i söder alt inpå nuvarande 

 Uleäborgs läns område i norr. Känd sedan midten af tret- 

 tonde seklet har den sedermera, i och med befolkningens 

 tillväxt, gifvit upphof till en mängd nya socknar. År 1652 

 utfärdades fundationsbref för Jakobstad, hvilken inom n.' v. 

 Pedersöre belägna ort troligen redan tidigare varit en af 

 kringboende allmoge besökt handelsplats. 



I denna stund kvarlefva inom största delen af Peclers- 

 öres forna område vissa gemensamma språkegenheter, som 

 det synes utbildade under en längre utvecklingsperiod och 

 ägande nära motsvarigheter i Västerbottens landsmål. Inom 

 denna nordösterbottniska dialektgrupp hafva ytterligare skift- 

 ningar uppstått. Största förändring har språket, förvisso un- 

 der finskt inflytande, genomgått i Gamlakarleby-trakten (K. J. 

 Hagfors Gamlakarlebymålet, trykt i Sv. Landsm. 

 XII 2). Den i föreliggande af handling undersökta munarten 

 — hvilken jag varit i tillfälle att [genom min hustru, barn- 

 född i Jakobstad] lära känna sedan något år tillbaka och för 

 hvars inhämtande jag hela sistlidna sommar uppehöll mig å 

 orten — uppvisar väl några ålderdomliga drag, men har 

 därjämte, märkligt nog, i somt varit underkastad längre gående 

 afslipning ! ) än bygdemålen i de närmast angränsande sock- 

 narna Nykarléby (i s.) och Kronoby (i n.). 



*) Isht med afa. å utljudande n» 



