1-3 



o 



c: 



1-3 

 o 







«0 



u 



a« 



f 







193 



2) Sammansatta: 



bilabial frikativa med postpalatal modifikation .... 



postdentaler med praspalatal modifikation 



mediopalatal frikativa med främre delen af tungan 

 något höjd 



§ 5. Angående några bland konsonanterna må följande 

 här anmärkas: 



cc) Såsom synes, göres i målet skillnad mellan d och c[. 

 fZ-ljudet är altså icke genomgående supradentalt x ) i detta 

 mål, åtminstone icke i nämnvärd mån då det är = äldre d 

 eller ö. Bevis härför gifver kvaliteten af å- och ä-ljuden fram- 

 för d och i\ : frâd Jâdar men léä t vé<l, vqd hvs. våd men vâ([ 

 hsv. vård &c. Se vidare §§ 32, 33, 39 & 40. 



ß) Intervokaliskt / uttalas efter hufvudtonig stafvelse 

 mestadels med en viss hväsning. Lundell Landsm. alf. 

 p. 62 anför en liknande företeelse från Vgötl. Boh. Hels. 

 Ångm. Jämtl. 



y) Jämte ,s förekommer inom en stor del af området s 

 såsom ersättning för äldre rs. § 130, 1. 



d) f är ett sällsynt, i nyare tid inkommet ljud, väx- 

 lande med si och sis. § 145. 



s) is uttalas efter supradental och l såsom fs 2 ) § 144. 



§ 6. I sonantisk ställning förekomma konsonanterna 

 j. Q) m n ri n, §§ 92, 107, 113, 116,. 118. 



§ 7. Det af Hagfors § 1 anm. 6 och Karsten § 1 anm. 

 4 omnämda tonlösa, med ett slags blåsning jämförliga öfver- 



x ) Såsom bekant anser Hagfors § 4 anm. 2 att d städse är 

 supradentalt i finnländsk svenska. 



-) Så ock i Esse ocb Kronoby, ehuru Hagfors i språkprofvet 

 från sistnämda socken skrifver rîê. 



