203 



flat isl. flatr mat isl. «?«ir sa£ isl. sa/r 



glad „ #fa#r ra£ *) n hrat tak „ ^a/o 



»?«? „ w«p?y s«& » sok vad „ veö. 



män „ mon 



ß) framför urspr. Id, Id, In, rd, rl och m t. ex. 

 fâf/l 2 ) isl. fcdda vb., /h?rfr m. dlnahu hsv. aî[ma]nacka 

 gélA » geld(r) fsv. gadder dl 3 ) isl. ar<5r m., arefo' prêt. 

 MM » halda val „ wrcta fsv. va»$a 4 ) 



Mfå „ /caZ£?y /tar 5 ) ,, ÄarZ 



s«/<Z „ sefcft fsv. soldi IrJl hsv. iTarZ n. pr. 

 svaj/l „ svelgöi (jte s^aZc?) /V?>£ „ /?arw 

 i'«/^ „ väldi gåii n garn 



din, ( l )y » 9^ n 



y) i enskilda ord f. ö\, t. ex. 

 år pl. 'andra' isl. aörir — „ersättningsförlängning" sedan ö 



utfallit; äfvenså dru sg. fem. 'annan' *adru<C_*annru 



isl. onnur fsv. annur; vokallängden öfverförd också till 



ddar pron. 'annan; andre'. 

 nan 'någon', nar & na 'några' — liksom föreg. Här har 



gh <C & utskjutits vid böjn.: akk. sg. *nal[va\ran (isl. 



naJckvarn) nom. pl. *nal[va\rir &c; jfr Ru nciYnan sg., 



Np Vö vi âgar Nyl. nôg ar pl. 

 stdver m. 'staf fsv. staver m. 



3) hsv.. eg. latinskt au i dgust August n. pr. Detta 

 för att undvika den i svenskan obrukliga diftongen au. Gån- 

 gen har säkerligen varit denna: först har u reducerats och 

 a förlängts 6 ), hvarefter halfvokalen bortfallit. 



l ) n. As. 2 ) m. Fåll; vb. Fålla. 3 ) n. Årder; vb. Plöjde. 



' 4 ) Se Lgr Btr. p. 91, anm. 5 ) men pl. harar här likasom i alla 



öfriga östsv. mål (utom ål.?) G ) En sådan diftong äll finnes t. ex. 

 i littaviskan. 



