208 



i) efter palatal kons. kvarstår i stundom ss. *, t. ex. 

 dMft hsv. gift n. & gifta vb., clzikt ksv. gikt, dzita fsv. gita 

 hsv. gitta, tsita hsv. 7a7#a, steift hsv. skifta. 



x) i några enskilda ord, där hsv. inflytande måhända 

 gjort sig gällande; t. ex. riba hsv. ribba, skrift hsv. skrift, 

 XUp hsv. slippa, vip hsv. wpjpa m. fl. 



Anm. Jämför Lge, Btr pp. 83 — 84 och Karsten Kkr 

 § 44, 3, för hvilka mål i det närmaste samma regel för i > i, 

 som de här ofvan lämnade, äro gällande. 



2) isl. fsv. t hsv. i: a) på grund af vokalförkortning 

 före konsonantförbindelse: bi/jl m. 'plogbill' jfr isl. bilar, ijjjar 

 'elak, ond' isl. illr, sij/l 'sill' isl. sud. 



ß) på grund af vanligen obetonad ställning: % vt m hsv. 

 i vi ni fsv. ï vir (n)lr. 



y) btts m. 'blas', blisu adj. 'bläsig' böra sammanställas 

 med da. blïs (Lge Btr p. 88 mom. 3) "med oklar forn- 

 historia" (Tamm Etym. Ordb. 2 s. bläs). 



3) äldre y i ordet ipi adj. 'öppen' fsv. ypin (jte opin) 

 — troligen efter analogi med r m (i 1 ^ här ofvan) — samt 

 gril vb. 'skymla för ögonen' jfr isl. grylla 'to see dimly'. — 

 Namn på -by uttalas vanligen -In, t. ex. sûmU Sundby, kromU 

 Kronoby, nykcrrb-h Nykarleby, gämbalkqrbi Gamlakarleby. 



II. äldre e och motsvarar då 



1) isl. e (e) fsv. œ hsv. e i ä 



a) på grund af progressivt palatal-omljud: 



stsiru f. hsv. skära (redskapet) 



stêirvhi hsv. *skärfla skärfva — ■ redan isl. skirfli n. 



îêiru 1 ) hsv. tjära fsv. ticera isl. tjära f., tsira vb. 



x ) i västra o. södra Pedersöre, f. ö. tsSril. tMra. 



