209 



ß) på grund af regressivt palatal- och z-omljud: 

 jita hsv. äta isl. eta — från urg. it- 2 o. 3 sg. (Lgr Btr 



p. 87 a) 1). 

 Usb 'läst' isl. lesit 



Utsi 'läkt' „ lekit 



ritsi 'drifvit' „ rekit 

 tsttil 'kittel' „ Jcetill 



fin 1 ) 'farit' „ *fwit, farit 



vin 1 ) 'varit' „ verit 



Dessutom Uti 'låtit' mot isl. låtit; gåfve fno. Hptit, möj- 

 ligen analogibildning efter Usi. Ur detta sup. och inf. lata 

 (mot fsv. lœta med 2-omlj. af ä liksom isl. près, let) kunde 

 man väl annars uppkonstruera en fornöstsv. böjning Heta 

 \ët[,-um~] Hetit. 



y) framför k (jfr Ila ofvan) åtm. i spriklu 'spräcklig' 

 fsv. sprœMot, pik hsv. peka nyl. *pecka, knikt hsv. knekt mht. 

 knëht. Det sist anförda ordet är naturligtvis icke lånadt från 

 finska knihti — såsom Hagfors § 24 tror — , utan tvärtom; 

 jfr äfven nyl. knikt idm. 



Oförklarligt är * uti pita: hsv. peta — afljud? 



2) hsv. e nht. ie i ordet vidarvrecfe hsv. vedervärdig ty. 

 wiederwärtig ; vokalens korthet beror på stafvelsens urspr. 

 bibetonade ställning. 



3) isl. ei: frist 'tubba' isl. freista, in 'en' isl. einn, ti 

 'de' isl. Jmr — de två senare vanligen obetonade. Hit hör 

 vidare inda hsv. enda <i ende, -a med förkortn. fför kons- 

 grupp, likasom i frist; det senare därjämte orddubblett till 

 frkbst hsv. frästa, 'försöka'. 



*) i norra o. östra Pedersöre samt hela Purmo; f. ö. flirt 



vän 1. fån vän. 



