213 



2) äldre långt u i de vanl. bi- 1. obetonade ku nu tu = 

 isl. kun ml Jni. 



3) isl. fsv. kort o: 



a) då i står i följande stafvelse, t. ex. huh 'hvilken', 

 tiih 'sådan' fsv. köld) kin pol(i)Jcin (Nn GNSpr. § 189 p. 505). 

 Detta moment sammanfaller f. ö. nära med 1 i denna 

 §, i ty att o och u redan växla i fspr. (Rqv IV 60 ff., 71 ff., 

 Nn GNSpr. § 138); sålunda hafva t. ex. i isl. st. vb. af 

 //jota-klassen (Nn Altisl. Gr. p. 160) i p. p. o, fsv. däremot 

 u. Målet följer härntinnan fsv., t. ex. fräst, süpi, kluvi, 

 forûpi, kûmt, shtti, sudi, fâûîst o. s. v. 



ß) då u står i följande stafvelse. Denna tilljämning 

 visar sig exempelvis i följande ordpar: 

 böra vb. 'borra', men [nâsa-]bàru f. '[näs-]borre] 



Jclûku f. "klocka' 



Mlu adj. 'sotig' 



shüru f. 'skåra' 



[brfßskiitu f. 'brödspade" 

 smiHu f. 'smula' 



snuru adj. 'snorig' 

 snûtu adj. 'dum' 

 tiUu adj. 'tålig'. 



I de flesta fall har denna ljudväxling dock upphäfts till 

 förmån för vare sig o eller u. 



y) stundom framför d l n; t. ex. 

 bråd isl. broddr hujjl 2 ) fsv. Molt 



ud » oddr mtijjl isl. fsv. mold 



shil l ) „ skotta no. skotte fsv. skotta tunt fsv. tompt 3 ) 

 trul r, troll unt hsv. ondt. 



klokar 



m. 



'klockare' 



kål 



n. 



'sotkol' 



sköra 



vb. 



'skåra' 



sköta 



vb. 



'skotta' 



smöla 



vb. 



'smula' 



snår 



m. 



'snor' 



snöt 



n. 



'tölp' 



töla 



vb. 



'tåla' 



1 ) vb. Lysa grant. Jfr mina ÖM p. 103. 2 ) prêt. Höll. 3 ) 

 Se ansr. detta ord Nn i NA II 39. 



