böska 



fsv. buske 



öm 



rösk 



isl. ruska 



ömgbs 



brön 



„ brunnr 



söijda) 



dröhn 3 ) 



„ dr ukna 



stönd 



221 



Gammalt a-omljud förklarar äfven o i 

 7?,o# isl. hugr gen. *hogar 

 löm l ) ,. hlumr „ *hlomar 

 rög „ »•«#*' „ *rogar 



ß) sällan f. ö.; åtm. clock i följande ord: 

 &o/ä? 2 ) hsv. ô«/feZ kömblu 4 ) jfr isl. ä«mw&Z 



&d& isl. bukkr stömbal 5 ) „ stumra 



hsv. umgås 

 isl. sunar 

 ,. stund 

 fömbal hsv. fumla 



3) isl. « fsv. ?l o i hösbitn m. isl. hvsböndi fsv, 7m1s- & 

 hösböndi. 



4) isl. o i äo^ isl. 7?o(/# hsv. 7w## n. (Jfr Kock Fsv. 

 Ljudl. 469). 



5) isl. fsv. kort a framför nrspr. /cZ ??# stundom; t. ex. 

 o/^éir isl. aldr 



ögst fsv. angist 

 sögg „ sawder 



Högsvenskt inflytande har här gjort sig gällande, äfven- 

 som i orden holkar 6 ) hsv. hållkarl, stönd 6 ) hsv. stånd och 

 fögg hsv. fånge, hvilka icke kunna vara gamla i målet. 



6) isl. fsv. långt a, förkortadt dels i relativt obetonad 

 ställning dels framför konsonantförbindelse; t. ex. 



mo isl. ma öta isl. ätt a 



to „ 7?« Sö/f/ j, 6'«/(^ 



so fsv. sä snöjjl ') jfr isl. snåldr 



öska „ äsikkia 



1 ) m. Handtag på åra m. m. 2 ) ra. Tölp. 3 ) vb. Drunkna. 

 4 ) adj. O vig; Rz 344 b *kumlig. 5 ) vb. Vackla; ramla. G ) Men 

 //'i/^ vb., stundar m. ') I sms. hn&Sndfå m. Knäskål. 



