224 



kallad af den höjning mot gommen tungan gör vid bildandet 

 af r, c\ och l. På samma gång den sålunda är ett kriterium 

 på skillnaden d: c[ (§ 5«), är den dock icke numera oin- 

 skränkt rådande, i ty att (särdeles hos det yngre släktet) 

 utjämning börjar göra sig gällande till förmån för o o. Lik- 

 väl har jag funnit exx. på regelns tillämpning i alla byar: 

 fullständigast i Kållby, Forsby och Purmo, minst i stadens 

 närmaste grannskap. 



§ 34. Målets a (§ 2, ö) motsvarar 



1) isl. e ; fsv. œ hsv. ä (i) allmänt; efter j äfven isl. 

 a g fsv. a (jte œ); t. ex. 



bji]jlru hsv. bjällra hilu isl. hell a f. 



bran isl. brenna vb. tr. jila „ hjalli 



bikal 1 ) jfr isl. [där-] bekill kråka 4 ) a-nav.krœka 



bigk 



fsv. bœnker 



låsa 



isl. 



lesa 



bås 2 ) jf 



r isl. ber si {= bassi) 



XlAazu 



?) 



sleggja 



biteer 



isl. bctri 



spred 



51 



spretta 



drigg 



„ drengr 



stidi- 5 ) 



77 



steöja 



dräpa 



„ drepa 



vim 



n 



venja 



fjitur 3 ) 



„ ßoturr fsv. 



dêiva 



J7 



cjefa 





fiœtur 



fein 



7) 



kenna 



fil 



v fetta 









2) 



äldre kort a: 









a) 



på grund af i- 1. palatal-omljud: 

 larm 6 ) isl. laminn 

 skr&ggJiu hsv. skranglig 







x ) m. Tölp. 2 ) ra. Gumse. 3 ) ra. Slå på slädmed. 4 ) vb. 

 Krypa. 5 ) vb. Stanna. 6 ) adj. — se § 16, 3. 



