226 



med 2-omljudets tecken 1 ) och utvecklingen har varit: 

 hloën (o. s. v.) ^> Udu ;> l&du ^> lâclu. 



Anm. ä-ljud omtalas såsom stående i liknande ställ- 

 ning äfven från Gamlakarleby (Hge § 31), Vörå (Fthl Vö 

 § 20, 8), Närpes (Fthl Np § 10), Nyland (Fthl Nyl § 15, 1), 

 Estland (Fthl R-W § 12, Vll O-N § 22, 2, Fthl-Vll Estl. 

 Ordb.), Finnby i Eg. Fld (ladu trånu i Vll Fby-Ordl.), 

 Korpo o. Houtskär (Fagerltjnd p. 128), Kökar (Karsten § 

 47 anm. 3 p. 55); från Fårö uppgifves lada 'lada' i Noreens 

 afh. öfver nämda mål § 103. 



y) i det oftast bi- 1. obetonade at at isl. at men fgutn. 

 et (jfr ock fi. — från skancl. tunga lånade — etta). 



3) isl. fsv. långt ä i orden 



lata 2 ) isl. lata (près. Ut) fsv. lata>lœta. Jfr § 19 II 1 ß 

 här ofvan o. Lgr Btr § 81 anm. 1 p. 148. 



ta konj. urn. *Jjœ isl. fid — vokalförkortning på grund af 

 svagt betonad ställning. Jfr Lgr Btr p. 155. 



4) isl. fsv. kort i hsv. e i i allmh. då fspr. i ej >■ i (§ 

 19 II). Följande säkra fall kunna konstateras: 



a) på grund af a-omljud, t. ex. 



lata 3 ) isl. biti, obl. bita 



hâta „ hiti „ Inta 



hand fsv. hinna vb. 



lam isl. limr, urn. gen. Hemas. (Lgr Btr. m. 84) 



lim 4 ) fsv. limna 



låna isl. linr, sv. böjn. Uni, -a 



lava „ Ufa 



x ) Sedan detta skrefs har doc. Lindgrex i en anmälan af 

 Karstens Kkr-m., i Finsk Tidskrifts jnlihäfte 1892, antydt en lik- 

 nande åsikt. 2 ) vb. Tillåta. 3 ) ni. Beta, bit. 4 ) vb. Lämna; kvar- 

 1. öfverblifva. 



