234 



lédu isl. hîada, obl. hlodu 



Xlégu fsv. slaga f. 



skrénu 2 ) jfr nyl. skrânug&r 



sMru 3 ) 





no. 



skora fn 



*skara 





snêru 





isl. 



snara, obi. snoru 





stôdu 





11 



stoëugr 







svélu 





n 



svala, 



obl. sfofof 





ségu 





1) 



saga, 



„ S0£M 





trénu 





n 



trana, 



„ £romt 





ffldimàn 



Jfr 



isl. 



tala, f. 



„ éoZm 





tsédur 



jfr 



hsv. 



tjäder, 



isl. Jïiëurr brytn. 



*ßjoöurr 



îsèru 





isl. 



tjära, 



obl. ^'prw. 





Anm. ö-ljud motsvarar isl. o i samma egenskap äfven 

 i Mva JwJc svél i Närpesmålet (Fthl Np pp. 26 o. 39) samt 

 i större omfång inom Helsingland, Västerbotten och det nordan- 

 fjällska Norge (se t. ex. Lgk, Btr. p. 162). I de anförda 

 orden användes det uteslutande i Purmo. oftare än s « » 

 (§§ 34, 2 ß; 38, 2; 41 2 ß) i Forsby— Kållby-trakten, säl- 

 lan f. ö. 



2) hsv. kort 1. långt ö i de från rspr. lånade orden 

 fénstar héval mobal och stoval. 



3) isl. o o fsv. o på grund af i- eller palatal-omljud i 



bélju 4 ) isl. bolginn mjnl isl. mjöl 



bér 5 ) jfr. fsv. borre mjölk ■ fsv. miolk 



Mit bast fsv. borst 6 ) sîêéXp 7 ) isl. skolpr 



r ) adj. Mager, eländig. 2 ) f. Ugusraka, eldskyffel. 3 ) adj. 

 Uppsvullen, full af bulor. 4 ) m. Ruggig persou, okv. °) fsv. äfveu 

 borst. 6 ) m. Hålmäjsel; vok. öfverförd från *shjlpa sîêoXp vb. 

 Urhålka med sådan. 



