245 



léy?h fsv. löghliker isl. hUgligr 

 méyph „ mögheliher 



samt de från hsv. lånade %/yi« f. löja 1 ) och ^030* n. nöje. 

 mêypj vb. 'pryda med blommor och blad' jfr. fsv. mäia Sdw. 



4) fréypj n. 'frö' kan först i jämförelsevis sen tid hafva 

 diftongerat till §yp: fsv. fro isl. fré n.; analogibildning efter 

 éypj: hsv. ö. 



§51. ^ visar sig vara f-omljud i bl. a. följande för 

 hsv. främmande ord: 



déypd vb. 'väta under sig, om barn' visar tillbaks på 

 ett urgerm. *dawwiöö- f. 'rinnande vätska, fukt' ur *daww 

 ags. déav isl. dogg sv. dagg af (skr.) ^ dliav 'rinna'. 



ieéypjts vb. 'vämjas, känna lust att spy' no. k(j)0yast: 

 jfr ty. kauen 'tugga'. Begrepps-smh. är klart. 



stréypd vb. 'strypa' fn. *str0yöa << *straudia och så- 

 ledes "perf.-pres." till ett förgånget starkt vb. *strjöda ags. 

 strijdan stréoöan 'to spoil, destroy', hvaraf åter afledt *stryö- 

 na nyl. stryna estl. strin vb. 'strypa, förgöra'. 



§ 52. Om- och afljud hafva varit värksamma vid bil- 

 dandet af orden 



gr&jmi n. 'grums, grammel', omlj. af *granm-, afljud 

 till nyl. gruma (Ksl) vb. 'mulna starkt' isl. grômr m. 'smuts'. 



ptys hsv. pösa måste till formen vara . äldre än det 

 hsv. ordet; det är omlj. af *paus-, afljud till no. püsen adj. 

 'opsvulmet, opblsest'; «-omlj. af detta sistn. är trol. layl.pysa, 

 hvars betydelse 'brinna med sprakande ljud, om sur ved' 

 tydligen är utvecklad ur en äldre: '[skenbart] svälla 1. ut- 

 vidga sig, ss. sur ved', [ä-nsv. pysa 'pösa' jfr Tamm Glossar 

 till Hercules &c, Ups. 1892.] 



x ) Fiskens genuina namn i målet är blöfinu. 



