254 



fit* 1 ) jfr 



Rz 



140 fittja 



stjpclt 



isl. 



styöja 



hœrt 2 ) jf 



r Rz 244 b härja 



stach ') 



•■> 



steöja 



häst 



isl. 



hesja 



svich jfr 



isl. 



svedja 



hävt 



» 



hefja 



svalt 



isl. 



svelgja 



holt 



;? 



hylja 



svårt 





sverja 



krävt 



S? 



Jcrefja 



stsilt 



n 



skilja 



kvävt 



fsv. 



kvcevia 



sîséll 



hsv. 



skölja 



licit 3 ) 



isl. 



Hiöja no. lida 



sålt 



isl. 



s el ja 



mfpsi 4 ) 



no. 



mysja 



sått 



55 



setja 



mjitt 



isl. 



nytja 



sén 



,; 



syrgja 



rodt 



» 



ryöja 



tamt 



55 



temja 



sitt 5 ) 



» 



sitja 



Wh 



55 



telgja 



smort 



y> 



smyrja 



vitt 



n 



vitja 



snért 



fsv. 



snœria 



vält 



» 



velja 



spért 



isl. 



spyrja 



vänt 



35 



venja 



stfpn 6 ) jf 



r isl. 



styrr, gen. 



vert 



55 



verja 







styrjar 



ért 8 ) 



1) 



erja 



Dessutom spach 9 ) gentemot hsv. späda, och Ixpdt 'trafva, 

 springa (om häst)', till hkt senare ngn motsvarighet ej finnes 

 uppgifven från svenska eller norska dialekter. 



§ 65. II är tillfogadt: 



1) i det ss. adv. brukade satssluttande tih 'till' isl. til. 

 Här föreligga inflytande af första stafvelsens t och analogi- 

 bildning efter fin ffprt: hsv. för. 



2) stundom reduceradt mellan kons. och j, t. ex. vidiju 

 åvtju tiltju âltjt s àmi ja vcértju âstju lâtiju. Detta utgör ett 

 öfvergångsstadium mellan t. ex. litiu (ännu ofta använd form) 

 och hsv. lätja. — Ytterligare efter -il -i tihkrqkit f. spill- 

 kråka' jfr nyl. tilkråko idm. 



*) Nedtaga det refvade garnet (ft ti öv). 2 ) Ropa. 3 ) Eöra 

 lemmarne. i ) Täta med mossa. 5 ) Vanligare sita. 6 ) Stoja. ') 

 Stanna. s ) Plöja. 9 ) Likaså i östra Nyl. spÅdia, Rågöarna spcéöi. 



